24 J- A. MELKERSON. 



de akta nödigt» (Flottningsstadgans § 3). Här inrymmes tillfälle för 

 skogsägaren att framträda. 



Ett tillfälle härtill gifves ock då på grund af bestämmelserna i 

 flottningsstadgans § 5 >strand-, bro-, fiske- och vattenverksägare samt 

 andra, hvilkas rätt kan vara af frågan beroende, äga att hos Konungens 

 Befallningshafvande sig infinna för att i ärendet höras, om de akta nö- 

 digt». Bland dessa »andra» inrymmes här en anspråkslös plats för 

 skogsägaren. 



Men sedan leden blifvit afsynad och godkänd, har skogsägaren som 

 sådan intet tillfälle att bevaka sina stora intressen, som dock kvarstå 

 lika stora, som då leden ordnades till allmän flottled. 



Så t. ex. har i flottningsstadgans § 8 mom. 2 angående tillstånd 

 till interimsflottning icke beredts någon rätt för skogsägaren att ens 

 yttra sig i denna för det lyckliga genomförandet af amorteringsplanen 

 så viktiga beslut. Här är det blott »någon virkesägares» intressen, som 

 skola tillgodoses. I § 22 bestämmes att »de flottande» skola samman- 

 kallas; skogsägaren torde i sådant fall möjligen blifva hörd i frågan, 

 men stadgan borde uttryckligen utsäga detta, särskildt med hänsyn där- 

 till, att då frågan är om vidtagande af åtgärder emot sådan försummelse 

 hos flottningsföreningen, som omförmäles i sistnämnda lagrum, skogs- 

 ägarnas intressen kunna antagas i allmänhet vara stridande mot för- 

 eningens. — Angående kontrollen af amorteringens fortgång bestämmer 

 stadgan intet, och de till Konungens Befallningshafvande ingifna utdra- 

 gen af flottningsföreningens räkenskaper hafva i praktiken visat sig ej 

 vara en för kontrollen tillfyllestgörande anordning. I vårt lands nord- 

 ligare delar förekommer ofta, att flottgodsägarna äro helt olika personer 

 eller bolag det ena året emot hvad fallet var det föregående; en full- 

 ständig brist på kontinuitet i flottningsföreningens arbeten och ansvar 

 uppkommer härigenom; skogsägarens förluster vid detta förhållande äro 

 afsevärda, isynnerhet som i dessa fall en af skogsägarna oftast sam- 

 tidigt är ägare till ifrågavarande vattendrags flottledsbyggnader. Beslut 

 fattas också ofta i flottningsföreningarna, hvilka afgjordt strida emot 

 skogsägarens fördelar. Dessa olägenheter må exempelvis anföras såsom 

 skäl för nödvändigheten att tillgodose skogsägareintresset vid en blif- 

 vande ny flottningsstadgas utarbetande. 



Sågsverksägaren däremot bevakar, som nyss nämnts, sin skogs- 

 egendoms- och sina flottningsintressen samtidigt i flottningsföreningen. 

 På grund af sin röstöfvervikt låter han invälja sig i föreningens styrelse. 

 Jag vill dock härmed icke förorda att denna hans rösträtt må för myc- 

 ket inskränkas, hvaraf stora olägenheter blefve en följd. Han till- och 

 afsätter flottningschefen, denne tjänsteman, som inom flottningens hela 



