NOTISER. 7 5 



\'a>tcrli()ttcn> liiii inlcihk-s af e. jägmästaren C. Stenborg. Inledurc-n fram- 

 höll, att mi gällumlc skogslagar icke voro tillfyllest för främjandet af en god 

 skogsvärd. Men felet läge ej endast hos skogslagarna utan äfven i det sätt, 

 hvarpå de tillämpas. Inledaren framhöll såsom sin äsikt att uttrycket i dimen- 

 sionslagens 3 § I mom. »Ar skog af beskaffenhet all Jör dess ordenlliga 

 skölsel och vård fordras afverkning af undermåligt virke etc» berättigar stämp- 

 lingsförrättare att \id utstämpling af undermiilig skog äfven föreskrifva de 

 åtgärder, som ur skogsvardssynpunkt böra företagas efter afverkning, något 

 som stänijilingsförrättare — efter hvad inledaren hade sig bekant — sällan 

 eller aldrig plägade begagna sig af. Handhafvandet af den enskilda skogs- 

 vården borde icke såsom nu är fallet åligga statsskogstjänstemännen, utan 

 öfverlätas på en särskild kär, som dock. genom en högre tjänsteman för hvart- 

 dera länet — jämnställd med öfxerjägmästare — sorterade under domänsty- 

 relsen. Stämplingsförrättningarna borde i flertalet fall kunna utföras af per- 

 soner med skogsskolebildning. För betäckandet af härmed förenade kostna- 

 der skulle lagen om skogsvärdsafgifter utsträckas att gälla äfven för dessa län. 



L'nder den härpå följande diskussionen uttalades sympati för de af in- 

 leiiaren andragna syn])unkterna. Inledarens äsikt att stämplingsförrättare äger 

 befogenhet att föreskrifva åtgärder såsom villkor för afverkning blef dock 

 motsagd (öfverjägmästare Hermelin, jägmästare Alund), men borde lagen ändras 

 därhän att i densamma inrymdes sådan befogenhet (öfverjägm. Hermelin). 

 Pointerades att lagens stora brist vore att den är en skep])ningslag och icke 

 aherkningslag; man får gärna afverka huru man vill, blott man ej söker föra 

 \irket utom Norr- oi:h Västerbottens län. Afven ansågs allmänt, att såväl 

 statens som enskildes skogsvård skulle vinna ])å att äga skilda tjänstemän. 

 Såsom exempel pä i hvilken omfattning reviqjersonalen anlitas för den en- 

 skilda skogsvården anförde öfverjägmä.stare Hermelin att inom ett kustrevir 

 tillhörande hans distrikt antalet dagar, som revirtjänstemännen under ett år 

 \arit u]iptagna på enskildes skogar u])])gick till 710, under det att motsva- 

 rande dagantal för revirets kronoparker utgjorde endast 70. 



På förslag af jägmästarna Alund och Montell beslöt mötet up])draga ät 

 ^tyrelsen att instundande sommar under juli eller augusti månad anordna en 

 exkursion till .-Vhlträsks kronojiark inom Bodens revir. /•'. L:s. 



Utländska skogsfrömarknaden. Rörande de utländska skogsfrösorter, 

 som hafva eller kunna tänkas hafva större åtgång hos oss, kan f<)r närvarande 

 följande meddelas om skördeförhoppningarna m. m. 



Crranen har i är i Tyskland alls ingen kottsättning och äfven af förefintligt 

 lager finnes högst litet af god k\alité, sa att |)risen komma att stiga täm- 

 ligen högt. 



Läikin har likaledes ingen kottsättning och, ilä lagren äro obetydliga, 

 kommer lärkfröet att noteras högre än förra året. 



.\l Doiiiihsgranen kan endast helt små förråd importeras till Europa, medan 

 däremot i)riset j)å frö af Piniis Ba)iksiana visar tendens att ytterligare falla. .\t 

 Ahics Xurdmaiinwiia torde godt frö till billigt ])ris komma att finnas i handeln. 



Bokollon af tysk skörd torde ej kunna erhållas. 



.■\fven eken uppvisar missväxt i Tyskland. Ollon af god beskaftenhet frän 

 trakter, angränsande nedre Rhen, lära dock komma att föras i handeln af 

 t\ska fröhandlare. G. Sch. 



