nOMÄNSTYRF.I.SEN INl-ÖR I908 ÄKS RIKSDAG. 99 



delade å det till sagda län hörande ofantliga området, så vore det från 

 endast rent ekonomisk synpunkt dock icke så ogynnsamt för staten. 

 Men nu är detta icke förhållandet, utan statens skogar ligga i stort sedt 

 förskjutna till höjdlägena vid länens västliga eller nordliga gränser. Hvad 

 detta i klimatiskt hänseende skall ha för betydelse beträffande skogens 

 afkastning är läte att fatta, om man samtidigt betänker, att af statssko- 

 garnas hela ]:roduktiva skogsareal icke mindre än 73 procent äro belägna 

 inom Norr- och Västerbottens län. I statens skogsareal inom dessa län 

 ingår största delen af det ofantliga bälte, där all skogsvegetation så 

 småningom upphör. Detta är ock förhållandet inom Kopparbergs län. 

 Att afkastningen från statens skogar i hög grad måste få känning häraf, 

 är ju uppenbart. Till det förhållandet, att af hela statsskogarnas pro- 

 duktiva skogsareal endast g procent äro belägna söder om Kopparbergs 

 län, tillkommer, att däraf största delen utgöres af inköpta marker. A 

 dessa har skogen vid inköpen i stort sedt varit mer eller mindre hårdt 

 åtgången, hvarför afverkningen där under längre eller kortare tid måste 

 hållas tillbaka. Detta liksom att de inköpta egendomarna i allmänhet 

 under första tiden kräfva stora utgifter för byggnader, skogsodlingar 

 m. m. verkar gifvetvis därhän, att afkomsten från dessa egendomar i det 

 hela taget till att börja med blir jämförelsevis ringa. I vissa fall lämna 

 dessa egendomar under första tiden t. o. m. förlust. 



Under debatten i 2:a kammaren anförde lektor Starbäck såsom 

 exempel på, att domänstyrelsen sköter virkesförsäljningarna mindre affärs- 

 mässigt, ett i Tidning för leveranser till staten m. m. den 18 juni 1907 

 infördt utbud af ett parti pappersved, där ett af villkoren hade följande 

 lydelse: »Jägmästaren skall tillsammans med köparens ombud för hvarje 

 olika afverkningstrakt bestämma de relationstal, efter hvilka kubikmas- 

 san pappersmasseved — utan bark — skall för hvarje olika tumklass, 

 räknad efter diametern i fulla engelska tum i '/^ meter från marken å 

 de på rot stående träden, beräknas; och kunna de icke därom ena sig, 

 äger öfverjägmästaren att i frågan besluta, hvaröfver klagan icke får 

 föras.» Det icke affärsmässiga skulle vara, att kronans egen tjänsteman 

 skulle vara den, som hade att besluta, i händelse tvist uppkomme mel- 

 lan köpare och kronan såsom säljare. 



Sagda utbud af pappersved gällde öfre Norrbotten och förhåller sig 

 med denna sak på följande sätt. 



En person, som sade sig ha pä hand kapital för anläggande af en 

 större sulfatfabrik i öfre Norrbotten under förutsättning att han till tryg- 

 gande af en sådan fabriks start kunde få uppgöra med kronan om köp 

 af visst parti pappersmasseved årligen till bestämdt pris för ett visst 

 antal år, gjorde sagda år framställning om sådant köp. Ehuru domän- 



