I02 KARI, FREDENBERG. 



skogsväsende i Sverige i olikhet mot i Tyskland först under de senaste 

 årtiondena efter hand mottagit allra största delen af sina skogar, näm- 

 ligen den inom Norrlands och Dalarnas aflägsnaste trakter belägna delen. 

 Huru annorlunda skulle det icke kunnat vara nu, om vårt skogs- 

 institut, som först 1890 kom på ordinarie stat och som ännu i dag icke 

 har mer än 3 ordinarie lärarebefattningar, för 30 ä 40 år sedan om- 

 skapats till en verklig skogshögskola med tillräckliga och tillräckligt af- 

 lönade ordinarie lärarekrafter och om skogsstaten, efter hand som den 

 kunnat rekryteras, utvidgats och i aflöningsförhållanden ställts jämbördig 

 med andra statens kårer. Det är icke för att klandra dem, som vid den 

 tiden hade makten, som jag erinrar om detta. Till deras försvar kan 

 ju anföras, att ingen då kunde förutse det väldiga uppsving, som trä- 

 varurörelsen äfven i Norrland inom så jämförelsevis kort tid i följd af 

 höjda pris, särskildt i fråga om smärre virkesdimensioner, skulle komma 

 att undergå. Jag har blott velat påminna därom, att det förhållandet, 

 att svenska skogsväsendet icke är bättre än det är, beror på omstän- 

 digheter, som icke legat i domänstyrelsens eller den förutvarande skogs- 

 styrelsens makt att ändra. 



