1»2 



AND. HOLMGREN. 



form återfinnes nägon gäng ute ä myrar, men oftare på fast mark. I^ä 

 de fotografier jag tagit af denna typ beklagligt nog misslyckats, har jag sökt 

 ersätta dessa med den schematiska teckningen fig. 4. Orsaken till denna''egeii- 

 domliga forms uppkomst är att söka i den å\erkan tjädern ända från trädets 

 ungdom utöfvat å barr och skott. Skadan är gifvetvis störst i tallfattiga 

 trakter med rik tillgång å tjäder. Till dylika trakter äro [ämtlands norra 

 fjällskogar i synnerhet att hänföra. Tallen förekommer där dels ä myrar, dels 

 insprängd i bestånden. A vissa ställen bildar tallen äfven rena bestånd. Tjädern 

 upjjträder äfven i dessa trakter .synnerligen allmänt. Särskildt var detta^tallet 

 år 1007, då man litet hvar i skogarna kunde anträffa flockar om flera tiotal 



Fig. 5. Af tjäder skadad yngre lall a 

 Ströms socken 



Fot. förf. 

 Renälandets kronopark, 



fåglar. Dä tjäderns hufvudsakiiga föda under vintern utgöres af tallbarr, är 

 det tydligt, att skadan å de få befintliga träden skall blifva afsevärd och i 

 ögonen fallande. Under den stränga köld, som vintertiden här är rådande, 

 afbrytas de starkt frusna skotten och mindre grenarna, då fågeln slår ned i 

 trädets krona. Villkoret för att tjädern skall kunna afbita och förtära barren 

 är, att densamma sittande kan nå dessa. Sålunda afätas barren så småningom 

 frän kronans inre delar utåt mot grenspetsarna sä långt grenen kan bära 

 tjädern. Vid fågelns förflyttning ut mot grenens spets afbrytas därjämte en 

 del smärre skott. Härigenom kommer trädets hela barrmassa att förläggas till 



