lilVIANISKA AFDKl, NINGEN. 25 I 



och Större delen af augusti i()o8 ägnades åt denna undersökning. 1 synner- 

 het var augusti manad 1908 synnerligen gynnsam härför, vi hade dä en 

 läng följd af varma, klara och nederbördsfria dagar. Mot slutet af försöks- 

 tiden rädde fullkomlig nederbördsbrist, som hade till följd, att de försumpade 

 skogarna i trakten liksom vidsträckta myrar hiefvo torra i ytan, och att mänga 

 kallkällor utsinade. 



L'ndersökningarna lui gif\it ett klart ocli alldeles entydigt resultat, som 

 kan sammanfattas pä följande sätt. 



i) l'å de vidsträckta, med odugliga tallplantor bevuxna, öppna fälten 

 innehålla de öfversta sandlagren vida mer fuktighet än motsvarande lager 

 under träden och i ungskogen. I dju|)are ned liggande sandlager råder i 

 detta hänseende en viss växling, men äfven här anträftas den fuktigaste 

 sanden oftast på sädana platser, som sakna växtlig skog. 



2) Pä de öppna fälten är det öfversta sandlagret, hvitsanden, fuktigast, 

 därefter följer den underliggande rödsanden. Sandlagren i)å en half meters 

 dju]) eller mera stå i afseende i)ä fuktighetsgraden vida efter h\it- och röd- 

 sanden. Ännu i senare delen af augusti, dä vi hade haft en ganska lång torr- 

 period, innehöll hvitsanden pä de ö])pna |)latserna per liter jord mer än dub- 

 belt sa mycket vatten som en lika stor volym sand pä go cms djup. 



3) Under trädgrupperna och i ungskogarna äro ofta hvitsanden och röd- 

 sanden fuktigare än de undre lagren, men motsatsen kan också inträffa. 

 'IVädens rotverksamhet åstadkommer härutinnan oregelbundenheter. 



4) De öfversta jordlagrens (hvit- och rödsanden) större fuktighet beror 

 l)a deras större lerhalt (förorsakad af vittringen) samt däraf följande större 

 porositet och vattenkapacitet. 



Af dessa undersökningar framgår, att orsaken till föryngringssvårigheterna 

 ä de kallagda tallhedarna s\årligen kan ligga i brist ])å fuktighet hos sanden. 

 i>e unga, oväxtliga plantorna äro rotade i den fuktigaste sanden ä heden, 

 och när de vid sin utveckling tränga till något djupare lager päträtia de sand- 

 lager, som innehålla mindre fuktighet än de öfversta. 



firanskar man däremot närmare humiistäckets beskaffenhet, finner man 

 en framträdande skillnad mellan det torra humustäcket ä de nakna fälten och 

 tortbildningcn i ungskogarna eller under träden. A de öp|)na fälten består 

 humustäcket af tunna, torra, sega kakor, medan man under träden och i 

 ungskogen träffar en lös, lucker humus. Humustäcket på de fria fälten inne- 

 håller dessutom mindre fuktighet än under träden och i ungskogarna. Kn 

 närmare undersökning af några kemiska olikheter, .som möjligen förefinnas 

 mellan dessa humusformer, kommer snart att företagas på anstalten. 



En afhandling öf\er dessa studier torde inom den närmaste tiden vara att 

 emotse från anstalten. Sä vidt undersökningarna beröra markens fuktighet 

 och sandlagrcns fysiska egenskaper äro de i det närmaste afslutade, endast 

 (len skriftliga utarbetningen återstår härvidlag. 



Dessa studier liksom också en del observationer å andra ställen haf\ a 

 iVirt mig till den uppfattningen, att föryngringssvårigheterna, såvidt det rör 

 de norrländska tallhedarna, icke är en fuktighetsfräga, utan en humusfråga, 

 (lenom den ogynnsamma beskaffenheten hos det torra torflagret alstras endast 

 svaga och för allehanda skadliga inflytelser (skaretryck, insektsangrep]) etc.) 

 känsliga plantor, som ej förmå föryngra skogen. Den gynnsamma in\erkan, 

 som elden ofta haft å skogens föryngring, behöfver ej motsäga denna förkla- 



