252 .SKOGSFÖRSÖKSANSTALTENS VEKKSAMHtr. 



ring utan torde ganska väl kunna bringas i harmoni härmed. En närmare 

 undersökning af denna fråga är emellertid planerad att utföras i samband 

 med studiet af humusformerna. 



Våra tallhedar, som ofta genom sin långsamma föryngring närma sig 

 impedimenten, skola därför sannolikt genom länvpiliga kulturmetoder, hvarvid 

 man iakttager humusens betydelse för plantornas utveckling, kunna öfverföras 

 till slutna och produktiva skogsbestånd. 



På grund af de resultat, som erhållits angående tallhedarna, vill jag 

 föreslå, 



dels att under den kommande treårsperioden tallhedarnes biologi fortfarande 

 må vara föremål för undersökningar, 



dels att försöksfält anläggas för att med ledning af de resultat, som mark- 

 studierna gifTit i>id handen, ntpröfva lämpliga knltnrmetoder. 



Försumpningsf rågan. 



En utredning af de försumpade markerna i våra skogar har alltsedan 

 ] 903 stått på anstaltens program. Under afdelningens första verksamhetstid, 

 då de undersökningar, som kimde utföras, i hög grad måste inskränkas på 

 grund af de små anslag, som afdelningen åtnjöt, bestodo studierna i för- 

 sumpningsfrågan hufvudsakligen i rekognosceringsarbeten. Under denna tid 

 urskildes och beskrefvos olika typer af försumpad mark, hvarje typ karak- 

 teriserad af vissa, för den egendomliga högre eller lägre växter. Analyserna 

 af växtsamhällena skedde alltid i närmaste samband med en utredning af 

 Sphagnum eller hvittnossfloran. Härigenom blef afdelningen i stånd att på 

 ett ofta klarare och precisare sätt urskilja olika slag af försumpad mark, än 

 som förut varit möjligt. Några resultat af denna tids undersökningar ingå 

 i den från afdelningen utgifna skriften »Vegetation och flora i Hamra 

 kronopark». 



Frän och med är 1905 blef afdelningens ekonomi ganska väsentligt för- 

 bättrad, så att den kunde igångsätta mera omfattande undersökningar. Under 

 rekognosceringsundersökningar af olika slag af försumpad mark hade frågan 

 angående de försumpade liderna i Norrland alltmer framträdt som ekono- 

 miskt sedt ytterst viktig och ur skogsbiologisk synpunkt outredd. Angående 

 orsaken till försumpningen ha flera olika åsikter gjort sig gällande. Man 

 har lagt skulden på den invandrande granen, som genom sin starka be- 

 skuggning skulle hindra markens afdunstning, i andra fall har man tänkt 

 sig, att försumpningen skulle uppkomma på sä sätt, att regnvattnet på liderna 

 hufvudsakligen skulle hafva en rent ytlig afrinning. Vegetationen skulle då 

 bidraga till skogens försumpning därigenom att möss- och ristäcket, ju mer 

 det utvecklade sig, utgjorde ett mekaniskt hinder för vattnets afrinnande. 

 Vegetationen skulle slutligen åstadkomma en stagnation i ytvattnets afrinning, 

 yttrande sig däruti att skogen försumpades. I såväl det ena som det andra 

 fallet skulle skogseldar ha spelat en framstående roll såsom hämmande för- 

 sumpningens utbredning. Det är lätt att förstå, att de skogsvårdsåtgärder, 

 som böra vidtagas, blifva på det mest intima sätt förbundna med teorierna 

 angående försumpningens uppkomst. 



På grund af det outredda skick, hvari frågan angående orsaken till de 

 försumpade skogarna befinner sig, anlades invid Rokliden pä Piteå kronopark 



