254 



SKOGSFÖRSÖKSANSTALTENS VERKSAMHET. 



I -.o) mossrik granskog på torr mark, 



2:0) . > med spridda, invandrade hvitmossor, 



y.o) skogbevuxen grund myr, 

 4:0) myr, 



5:0 starkt försunipad granskog. 



Vid ett betraktande af kartan faller genast en sak i ögonen, nämligen 

 den företeelsen, att växtformationerna i sin inbördes anordning äro oberoende 

 af markens allmänna lutningsriktning. I den på det hela taget ganska lik- 

 formiga sluttningen växla torr skogsmark och försumpad skogsmark utan ord- 

 ning med hvarandra. Märklig är t. ex. det lilla parti torr skogsmark, som 

 i nordöstra hörnet af kartan ligger rundt omkring omgifvet af försumpade 

 ~ marker. Betraktar man närmare de för 



hvarje half meter uppdragna kurvorna, 

 kan man svårligen ur dessas förlopp spåra 

 någon anledning till de olika växtforma- 

 tionernas inbördes fördelning. Denna egen- 

 domlighet är icke något, som särskildt ut- 

 märker e.\perimentalfältet vid Rokliden,utan 

 återfinnes så godt som öfverallt, där vi 

 finna granskogsbevuxna lider under försump- 

 ning. I den mån växtformationernas för- 

 delning beror af marken, sammanhänger 

 den tydligen med smärre ojämnheter, som 

 ej framträda på en karta med 0,5 meters 

 kurvor, eller också ha dessa ojämnheter 

 utjämnats genom torfbildningar. Till denna 

 fråga skall jag sedermera återkomma. 



Af grundläggande vikt för uppfatt- 

 ningen af dessa företeelser är den närmare 

 kännedomen om vattnets fördelning i mar- 

 ken. Huru förhåller sig vattnet i de för- 

 sumpade skogarna och myrpartierna til! 

 grundvattnet i den mark, som är bevuxen 

 med mossrik granskog? 



För att närmare studera denna och 

 ■indra Niktiga frågor gräfdes å olika j^unkter å fältet brunnar. I dessa ned- 

 stuckos antingen järnrör eller också af fyra bräder hopslagna trätrummor, 

 hvarefter groparna igenfylldes. De under den ganska tuktiga hösten 1905 

 anlagda brunnarna visade sig följande sommar, som var torr, vara for grunda, 

 hvarför flera af dem måste omgräfvas. Därjämte yppade sig hos dem en 

 annan olägenhet. Det finaste materialet i moränen slammades in i brunns- 

 rören, så att dessa så småningom utfylldes. För att råda bot pä denna 

 olägenhet omgåfvos brunnsrören närmast omkring med fint, tätt packadt gran- 

 ris som visserligen tillåter vattnet att fritt strömma in i brunnsröret, men 

 afJilar det finaste slammet (jmfr fig. 2). Denna åtgärd har sedermera visat 

 sig vara fullt tillfredsställande. På grund af de under åren 1905 och 1906 

 vunna erfarenheterna utvidgades observationsnätet sommaren 1907 ganskit 

 betydligt genom flera på lämpliga platser anordnade brunnar. 



Innan jag redogör för några mer anmärkningsvärda resultat, som erhållit. 



1 Oranris 



d^ Morän. 



fig- 2. Skematisk framställning, visande 

 grundvattensbrunnarnas anordning 

 i moränmark. 



