258 SKOGSFÖRSÖKSANSTAI.TKNS VERKSAMHET. 



til! de öfre jordlagren eller uppsupas af vegetationen. Det torde vara onödigt 

 att påpeka, att dessa förutsättningar icke inträffa under ett kortare regn en 

 \arm sommardag, då dessutom den föregående veckan varit torr och varm. 

 \'attnets stigning i brunnen beror i)å markens porositet, på dess fuktighet och på 

 den tillförda vattenmängden, allt under förutsättning att vattnet i brunnen icke 

 befinner sig i sjunkande. Moränen kring lirunn III har enligt gjorda obser- 

 \ationer en porositet mellan 35 och 40 % och vid tiden för åskregnets fal- 

 lande en fuktighet af 10 X pä ett djup i marken af 75 cm. Då en liter af 

 moränen, sådan den befinner sig i marken, men torr, har en vikt af 1500 ä 

 1600 gr., finnes sålunda 150 ä 160 gr. vatten i en liter af moränen. Morä- 

 nen har sålunda en porvolym frän 20 "„ till 25 %, som endast innehåller 

 luft. Det är denna |)orvolym, som fylles med vatten vid grundvattnets sti- 

 gande. Sjunker 10,9 mms. nederbörd utan afdrag ned i en sådan jord, för- 

 orsakar den en höjning i grundvattensnivån af 4,4 till 5,5 cm. Vi se sålunda, 

 att äfven under antagande af abnormt gynnsamma villkor för grundvattnets 

 stigande, vattnet i brunnarna stiger betydligt mycket mera än hvad den direkta 

 nederbörden skulle gifva anledning till. Stigningen i brunnarna förorsakas så- 

 lunda icke blott af den direkt på marken fallna nederbörden, utan också at 

 vatten, som tillförts frän annat håll. Detta kommer med all sannolikhet frän 

 närliggande myrar och försumpad skogsmark. 



Detta synes mig framgå däraf, att stigningen är starkast i de brunnar, 

 som ligga närmast myrar och försumpad skogsmark, och s\agare i dem, som 

 ligga längre in på torrmarkspartierna. Till jämförelse kunna anföras brun- 

 narna XIV och X\'. 1 brunnen XIV är stigningen mycket större än i brunn 

 XV, här sjunker också vattennivån hastigare. De nära intill myrarna liggande 

 l)runnarna VII, VI, W och III visa en ganska hastig och utpräglad höjning. 

 De längre in på torrmarken belägna brunnarna III.k, II.x, \\, II, I visa en 

 svag höjning eller också endast ett mindre hastigt fallande än förut, hvilket 

 dock hos brunnen II knappast är märkbart. Höjningen är emellertid icke en- 

 dast beroende af brunnens närhet till fönsumpad mark. Brlmnen V visar 

 sig nämligen ganska oberörd, ehuru den ligger rätt nära myrmark. Detta sam- 

 manhänger sannolikt därmed, att moränens genomtränglighet för vatten vä.xlar 

 frän plats till plats. En annan märklig företeelse med hänsyn till vattnets 

 stigande i brunnarna finner man hos III och III.^^. Här stiger vattnet ganska 

 märkbart och starkast i brunnen III, som ligger närmast myrkanten. Här skulle 

 man kunna tänka sig, att vattnet strömmade in från nedanför liggande myr. 

 Ett faktum är dock, att grundvattensnivån från myren stiger uppåt i skogs- 

 marken. Möjligen kunna dessa egendomligheter förklaras genom tillopp från 

 det nordväst om brunnarna belägna myrpartiet. Framtida undersökningar må 

 afgöra, huru härmed förhåller sig, och hvar den rätta förklaringen kan vara att 

 söka. (Jmfr för öfrigt fig. 4.) 



Allt tyder sålunda på, att moränen mottager ett vattenöfverskott från om- 

 gifvande myrmark. Detta vattentillskott måste vara betydligt, dä äfven en 

 sä obetydlig nederbördsmängd som ett sommarregn på 10,9 mm. ger sig ganska 

 kraftigt tillkänna. 



På grund af de anställda observationerna synes mig vattenafrinningen i 

 moränliden kunna tänkas försiggå på följande sätt. Dagvattnet samlar sig i smärre 

 fördjupningar och rännor i marken. Här gifver det anledning till torfbildnin- 

 gar, som sä småningom utfylla depressionerna i marken, hvarför dessa endast 



