2 6o SKOGSFÖRSÖKSANSTALTENS VERKSAMHET. 



Han har nämligen visat, att grundvattnet såväl i de ryska stäppområdena 

 som i trakten kring Petersburg i skogbevuxen mark står vida lägre än i omgif- 

 vande gräsbevuxen mark. Samma resultat har man erhållit vid undersöknin- 

 gar i norra Frankrike och helt nyligen äfven i Indien. En redogörelse för 

 dessa och liknande undersökningar torde inom året publiceras af undertecknad 

 i Skogsvärdsföreningens tidskrift. 



Ovisst är naturligtvis, om de i Ryssland, Frankrike och Indien vunna 

 resultaten låta sig öfverföras på våra norrländska förhållanden. Försöksfältet 

 vid Rokliden synes mig emellertid lämpligt äfven för denna frågas studerande. 

 Vi ha här tvenne öformiga ]iartier af torr skogsmark, rundt om omgifna af 

 försumpad sådan. Området har under tre år i följd varit föremål för stän- 

 diga observationer, som tillåta en ganska god inblick i de nuvarande grund- 

 vattensförhållandena. För att utröna skogens inverkan på försumpningens ut- 

 bredning afverkades under senare delen af augusti månad 1908 det mindre öfor- 

 miga torra partiet i fältets nordöstra hörn (jmfr tig. 6). Afverkningen omfattade 

 såväl det fullt torra partiet som den zon, hvari hvitmossor invandrat. Det afverkade 

 området har en areal af 34 ar, kubikmassan uppgick till 24,27 kbm.', häri 

 inberäknade alla stammar frän 2 cm. i bredd. Genom att jämföra grundvat- 

 tensförhållandena ])å denna öformiga fläck såväl före som efter afverkningen 

 med grundvattensförhållandena på det andra torra skogsmarksområdet torde 

 man kunna vinna en ganska intressant inblick i den roll, som skogen spelar 

 för dylika märkliga oregelbundenheter i grundvattnets förlopp i marken. Fort- 

 satta observationer på fältet vid Rokliden äro sålunda af nöden. 



Vid afverkningen bortfördes allt ris och aftall, alla små])lantor afskuros eller 

 upprycktes, kalafverkningen är sålunda så fullständig som gärna möjligt. F"öre 

 afverkningen utfördes en ytterst noggrann ståndortsanteckning, som tillåter 

 ett ingående studium af de förändringar, som markfloran genomgår efter af- 

 verkningen. Det största intresset i detta hänseende erbjuda tydligen de inom 

 det afverkade området förekommande s/>/i(7i;!iui/i-a.rterna.. Omedelbart efter af- 

 verkningen utvaldes vissa s/>/it2<;f!!/m-i\äc]i.ar för observation. Deras nuvarande 

 storlek utmärktes ytterst noga genom små, i jorden nedsatta stickor, de olika 

 s/>/i(ig!/ia/i-f\äcka.rna numrerades och angående deras vegetation gjordes nog- 

 granna anteckningar. På samma sätt behandlades en del s/>/Mi^/!t/m-i\'ac'kar i 

 det skogsparti på torrmark, som icke afverkades. I de närmare förtecknade 

 .f/>//(7^^;///w-fläckarna ingå de tre arter hvitmossor, som äro särdeles karakteris- 

 tiska för försumpad skogsmark, nämligen Spliagmim girgensohrni, n/ssozcti och 

 aciitifolium samt dessutom björnmossa, Polyiiichum commmie. För att utröna den 

 roll, som på hyggena kvarlämnadt ris kan ha för sphagnaceernas utbredning, 

 betäcktes en 100 Q-m. stor fläck å hygget med vid afverkningen erhållna 

 kvistar och annat bråte. Oenom att jämföra j/V/(^7o///cw-fläckarnas utbredning 

 ä det afverkade och å det oafverkade partiet bör man vinna klarhet om den 

 roll, som afverkningen spelar för hvitmossornas utbredning i skogsmark. 



Milkoren härför äro nämligen ingalunda så utredda, som man möjligen 

 skulle kunna tro. Vid de undersökningar öfver hvitmossors förekomst i våra 

 skogar, som jag haft tillfälle att göra, har det nämligen visat sig, att såväl i 

 sluten granskog som i mycket gles tallskog hvitmossor kunna utbreda sig på 

 bekostnad af Hvlocomiiim pnlifcriim och parietiniini, samtidigt med att andra 



Beräknadt per har hade skogen sålunda lämnat 71,38 kbn 



