262 SKOGSFÖRSÖKSANSTALTENS VERKSAMHET. 



s/i/iagn//»i-tuiyoT på samma slags mark och under samma yttre betingelser fä 

 ge vika för dessa mossor. Mellan hvitmossor och Hylocomia äger sålunda en 

 strid rum, hvari än den ena, än den andra kan afgä med segern. 



En klarare ujijjfattning af försumpningsförloppet förutsätter tydligen en 

 noggrannare kännedom om h vitmossornas biologi. För att erhålla en sådan 

 hafva dels noggranna anteckningar gjorts angående de olika arternas uppträ- 

 dande i skilda växtsamhällen, dels också utförts experimentella undersökningar. 

 Dessa senare hafva gått ut pä att lära känna hvitmossornas absoluta vatten 

 absorptionsförmåga, den mängd vatten, som de under växlande förhållanden 

 upptaga i naturen, olika arters förmåga att uthärda en öfvergående torrperiod 

 samt olika arters transpirationshastighet. Samtidigt med hvitmossorna hafva 

 de mera normalt i vår skogsmark uppträdande Hylocomia underkastats lik- 

 nande undersökningar. Dessa studier äro ännu icke afslutade, men lofva att 

 lämna nya bidrag till den för skogshushållningen viktiga frågan om marktäc- 

 kets roll för vattenhushållningen i marken. 1 )e äro ämnade att publiceras i 

 en särskild afhandling, så att endast hufvudresultaten behöfva omnämnas i 

 den mera utförliga afhandlingen om skogarnas försumpning. 



En annan fråga, som mycket nära sammanhänger med försumpningsväx- 

 ternas inverkan pä skogsvegetationen, gäller luft- och syretillgången i marken. 

 Under 1905 utarbetades vid anstalten en metod lämplig att bestämma syre- 

 halten i det vatten, som finnes i marken. Under somrarna 1906, 1907 och 

 1908 ha ganska talrika observationer gjorts på detta område, och som ett 

 intressant resultat vill jag framhålla, hurusom det i marken mera hastigt ström- 

 mande vattnet ständigt tycks vara rikare på syre än det stillastående. Dessa 

 observationer äro lämpliga att belysa en del högst märkliga olikheter, som 

 finnas mellan skogar på fuktig mark af olika beskaffenhet, och ha i det hän- 

 seendet en icke ringa praktisk betydelse. Under våren 1908 utvidgades dessa 

 studier med undersökningar öfver olika humusformers förmåga att beröfva det 

 genomsipprande vattnet dess syre. I afseende på metoden för dessa senare 

 undersökningar återstå ännu en del tekniska svårigheter att öfvervinna. 



De under perioden 1906 — 1908 bedrifna försumpningsstudierna synas 

 mig vara ägnade att närmare utreda en del företeelser, som äro af verklig 

 betydelse för det praktiska skogsbruket, och jag får därför föreslå, att de fort- 

 sättas. Min åsikt är, att de fortfarande böra förläggas till Norrland och hufvud- 

 sakligen omfatta en utredning af orsaken till lidernas försumpning. Här möta 

 vi nämligen en fråga, som är af lika stort skogsbiologiskt som praktiskt in- 

 tresse, och där en undersökning af vattenförhållandena i marken kan blifva af 

 direkt nytta för afdikningsfrågan. Under den kommande treårsperioden böra 

 om möjligt tvenne nya experimentalfält anläggas, af hvilka det ena bör vara 

 beläget inom det jämtländska sihiromrädet, dä man där kan vänta andra 

 egenskaper hos moränen än i urbergsområdena. Eör det andra anser jag 

 mig redan ha funnit en lämplig ])!ats på kronojiarken Kulbäcksliden inom 

 Degerfors revir. 



En annan fråga, som i detta san>manhang erbjuder mycket stort intresse, 

 hänför sig till det inflytande, som våra vidsträckta myrutdikningar kunna få 

 för vattenhushållningen i Norrland. Undersökningarna vid Rokliden ge an- 

 ledning att antaga, att vattnet frän myrar strömmar in i omgifvande torrmark. 

 Myren tycks tjänstgöra som en vattenreservoar. Genom att afdika myrar, som 

 äro belägna på höjder, skulle man därför möjligen kunna inverka på grund- 



