266 



SKOGSFORSOKSANSTALTF.NS VERKSAMHET. 



det följande omnämnda relati\t höga siffrorna för medelradietillväxten hos en 

 viss typ af gran ej kunna förklaras pa grund af individens plats i beståndet ; 

 procenttalen friställda och undertryckta individ ha nämligen visat sig vara 

 ungefär desamma inom alla de olika förgreningstyperna. 



De undersökta Fålebergs-granarna kunna efter förgreningssättet fördelas 

 pä fyra hufvudgrupper. Granarna af en af dessa förgreningstyper, i de gjorda 

 anteckningarna benämnd -^kamgrenstypen» på grund af de finare grenarnas 

 (grenarna af andra eller högre ordning) kamlikt (likt tänderna ä en kam) 

 nedhängande ställning, synas här i skogligt afseende stå afgjordt framom gra- 

 narna af hvarje annan förgreningstyp. Under det att af 136 med afseende 

 på stammens friskhet undersökta granar 81 st. eller 59,6 % voro friska och 



Ur Statens skogsförsöksanstalts samlingar. Fot. N. Sylvkn. 



Fig. 8. Gren från mellersta delen af kronan af en »kamgrensgran med långa kamgrenar». 

 Västergötland, Hassle, Fåleberg. ^"/j^ 1907. 



55 St. eller 40,4 % rötskadade, hade af de i dessa ingående 60 kamgrens- 



granarna » ^ ända till 46 st. eller 76,7 



frisk och blott 14 st. eller 



!3.3 



rötskadad stam. För alla de undersökta Fålebergs-granarna utgjorde den efter 

 borrspån uträknade medelradietillväxten för de sista 50 åren 106,6 mm.; för 

 »kamgrensgranarna ' äter uppgick densamma till 109,0 mm. »Kamgrensgra- 

 narna / ha efter kamgrenarnas längd och utseende uppdelats i två undergrupper. 

 Af vid Fäleberg undersökta »kamgrensgranar» med relativt länga kamgrenar 

 voro 8 st. eller 80 % friska och blott 2 st. eller 20 % rötskadade; medel- 

 radietillväxten för de sista 50 åren utgjorde hos »kamgrensgranarna med långa 

 kamgrenar,- ända till i26,u mm. Af »kamgrensgranarna» syntes sålunda här 

 de med långa kamgrenar skogligt sedt äga företräde framför »kamgrensgra- 



