276 OM SKOGSBESKATTNING. 



ingått i köp af fast egendom, har densamma ock kommit att mera eller mindre 

 ingå i taxeringsvärdet för jordbruksfastighet, som gått i köp. Detta vållar 

 lätt en ojämnhet i taxeringsvärdena, som ock i verkligheten äger rum. Sko- 

 gens värde har dock ej öfverallt ingått i fastigheternas taxeringsvärden. Det 

 framgår ock af de undersökningar, hvilka föregått flera af skogs- och skatte- 

 regleringskommittéernas arbeten, att taxeringsmyndigheterna i en del orter all- 

 deles icke tagit hänsyn till skogens beskaffenhet, utan endast till skogsmar- 

 kens areal och beskaffenhet. I praxis har emellertid vid beskattning af trä- 

 varurörelse rörelseidkaren alltid medgifvits afdrag för den egna afverkade sko- 

 gens värde ä rot med s. k. stubbören, fastän rätta värdet därvid svårligen 

 kunnat fullt noggrant bestämmas. Om ock denna ojämna beskattning af sko- 

 gen kan, hvad kommunerna angår, afhjälpas genom införande al nu 

 föreslagen kommunal skogsaccis, så rör den i allt fall ej statsbeskattningen, 

 och staten borde ock hafva någon inkomst af skatt å skog, som afverkas för 

 annat ändamål än husbehof. En ändring i bevillningsförordningen i det syftet, 

 att endast skogsmarken och växande skog till husbehof beskattas genom fas- 

 tighetsvärdet och att beskattning såsom för rörelse stadgas för skogsafverkning 

 för annat ändamål än husbehof, vore således det mål, som skattelagstiftnin- 

 gen borde för sig uppställa att vinna. Det har stor svårighet att beräkna vins- 

 ten af afverkning utaf skog, som icke omedelbart försäljes, utan på ett eller 

 annat sätt förädlas för ägarens räkning, ty i sådant fall måste en delning ske 

 af vinsten, så att skogen på rot får sitt värde och förädlingsvinsten särskildt 

 beräknas. På denna svårighet hafva alla försök till skogsbeskattning hittills 

 strandat. Detta har ock kammarrätten i flera utlåtanden i skattelagstiftnings- 

 frågor framhållit och i sammanhang därmed väckt den nu under behandling 

 varande frågan om skogsaccis. I denna fråga kunna vi åberopa den nu till 

 Riksdagen aflätna K. propositionen i ämnet, däri en ganska fullständig historik 

 öfver föregående skogsbeskattningsförslag förekommer samt en af oss författad 

 uppsats: Om taxering till bevillning af inkomst genom skogsafverkning, intörd 

 i Ekonomisk Tidskrift för 1905, sid. 407 — 416. Af det propositionen om 

 accis bilagda statsrådsprotokoll framgår emellertid, att skogsbeskattningen i sin 

 helhet blif\-er föremål för den reform i beskattningshänseende, som för när- 

 varande förberedes, och att skogsaccisen således blott är en provisorisk åtgärd, 

 och samma åsikt uttalar äfven professor Cassel därom. Så som skogsaccisen 

 nu är föreslagen, är den blott en kommunal skatt och skulle ej drabba skogs- 

 ägaren, om han ej tillika är afverkare. 



En förändrad skogsbeskattning är sålunda i allt fall högligen af behof- 

 vet påkallad, och att den bör gå i den riktningen, att växande skog utom 

 nödig husbehofsskog undantages från beräkning i fastighetstaxeringsvärdet, 

 är tydligt, dels till följd af svårigheten att sätta ett rättvist \ärde å växande 

 skog, dels ock af den tryckande beskattning, som skulle drabba fastighetsägare 

 för växande skog, uppskattad efter dess hela verkliga värde, utan afseende 

 därå att skogen ingalunda komme att gifVa en ärlig afkastning motsvarande 

 kapitalvärdet, *äfven efter en lägre räntefot än den för inkomst af jordbruks- 

 fastighet nu gällande af sex för hundra af taxeringsvärdet. Taxeringsmyn- 

 digheternas sammansättning och arbetssätt medgifver ej heller dem att göra en 

 allmän omtaxering af all skogbärande jordbruksfastighet på det sätt, att den 

 vä.xande skogen skulle anses inbegripen i fastighetens taxeringsvärde, och än 

 mindre att åsätta densamma särskildt värde. Vida lättare blefve det att göra 



