SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIfT 19O9, H. 4 5. 



SKOQSBRUKSPRAKTIKA 



Markberedning. 



Till ordnad skogsskötsel har alltid och i främsta rummet räknats om- 

 sorgen om de afverkade hyggestraktcnias snara återförsättande i skogliärande 

 skick. Detta ernås dels genom afvcrkningens ordnande så, att själfsådd frän 

 kxarställda fröträd eller hyggeskanter erhiillcs, dels genom skogskulturarhe- 

 ten i form af frösådd eller plantering. 



Huruvida den skog, som uppkommer genom själfsådd, är att föredraga 

 före den skog, som erhålles genom sådd eller plantering, har varit mycket 

 omtvistadt, men såväl erfarenheten som det rent objektiva omdömet söker 

 häfda den åsikten, att skog up))dragen af frö eller ])lantor frän samma eller 

 liknande trakt äger enahanda framtidsutsikt, vare sig den uppkommit genom natu- 

 rens egen förmedling eller människans ingripande. 



Frågan om återväxten skall erhållas genom själfsådd eller kulturarbeten 

 blir följaktligen i do flesta fall af ekonomisk natur, om ock än den allmänna 

 uppfattningen om skogsskötseln börjat mer och mer bestämdt fordra, all na/u- 

 rens egiH forlplantningsföimåga skall i största utsträckning ntnvltjäs, där detta låter 

 sig göra. 



Y.\an rätt skött är och förblir vårt främsta skogskulturredskap, men å 

 andra sidan där naturens förmåga att alstra skog inom rimlig tid synes tryta, 

 eller där förutsättningarna saknas, där bör människan hjäl])ande träda emellan 

 med skogskulturarbeten. 



Skogsmannen söker följaktligen ordna afverkningen så, att hyggestrakterna 

 blifva så små som möjligt och att fröträd lämnas där dylika finnas att lämna, 

 vidare söker skogsmannen leda afverkningarna sä, att hyggestrakterna blifva 

 så litet som möjligt utsatta för vindens inflytande. 



Då man sålunda sörjt för, att frötillgäng finnes, skulle man vara frestad 

 tro, att återväxten vare absolut betryggad, men att detta understundom visar 

 sig falskt, ha väl de flesta fått erfara. 



Orsaken härtill är i främsta runnnet att .söka hos skogsträdens egenskap 

 att endast med vissa års mellanrum bära kött, ty då som hos granen kott- 

 åren kunna låta vänta pä sig i 5 — 6 år och hos tallen betydligt längre inses 

 att, om afverkningen utföres utan tanke, pä när fröär är att vänta, marken 

 kan hinna förvildas så, att den, då fröär inträffar, är så godt som oemottaglig 

 för fröet. 



Sväremottaglig för fröet säges marken vara, om den är betäckt af mossor, 

 'jung, gräs, ris och annat »skogsogräs >. Man kan ju finna hyggen med ut- 

 märkta fröträd, som ännu efter ett i o-tal år ligga utan återväxt, hvilket icke 

 kan förklaras |)ä annat sätt, än att marken varit betäckt med filtartadt lager 



