28o 



SKOGSBRUKSPRAKTIKA. 



af mossor, ris och gräs, i hvilket fröet slagit rot och grott, men utan fram- 

 gång, i det den unga plantan icke lyckats fä rotfäste i mineraljorden, innan 

 torkan eller kylan infunnit sig. 



Samtidigt har man iakttagit, huru hyggen, afverkade straxt före fröår, 

 helst om platskolning med därmed förenad inkörning af koheden på bar- 

 mark ägt rum, inom några år varit beväxta med ett vackert och tätt plant- 

 uppslag, vidare har man iakttagit, huru efter vägkanter och järnvägsvallar 

 samt i grusgropar, där mineraljorden legat blottad, plantor i massa af i syn- 

 nerhet tall infunnit sig och visat en storartad tillväxt. Plantrötterna ha å 

 det »kolvedkörda hygget såväl som i grusgropen funnit säkert fäste för sitt 



Foto förf. 



Fig. I. Finnplog och klösharf. 

 (Obs. den tvekiufna billen och skaklarnas utseende på finnplogen. 



rotsystem samt god näring och tillräcklig fuktighet i den luckrade mineral- 

 jorden. 



Sammanställas dessa erfarenheter, ledes tanken med nödvändighet på 

 markberedning. 



Hvad menas då med markberedning? Jo, helt kort: markens iordning- 

 ställande för återväxt genom själfsådd. 



Detta kan ske på i hufvudsak två olika sätt, genom hyggesbränning, då 

 såväl aftall efter drifningen som hindrande markbetäckning uppbrännas, eller 

 genom markens ristande och sargande så, att mineraljorden kommer i dagen. 



Hyggesbränning är synnerligen lämplig pä god skogsmark, men mindre 

 lämplig pä torr, hedartad mark, där bränningen måste ske tidigt pä våren 

 eller sent på hösten, såvida man ej vill riskera att genom bränningen åstad- 

 komma mera skada än nytta. 



Att förståndig bränning af hyggestrakterna är till stor nytta för äter- 

 växten isynnerhet af tall torde ej kunna bestridas och bevisas bäst af de 



