SKOGSBRUKSPRAKTIKA. 



2,Sl 



vackra ungskogar, som i regel återfinnas t. ex. pä bruksskogarna i Bergslagen, 

 där skogen sedan gammalt kolats och fallbränning under up])sikt ägt rum. 



Den form af marklieredning, där skogsmarken ristas och up|)luckras, har 

 hittills mycket sparsamt lilläm|)ats i skogsbrukets tjänst, men återgå vi till 

 »farfars» tid, då ännu skogsiiorna svedde fall och sedan med finnplogens 

 hjälj) bearljctade marken för rägskörd några år, sä hafva \i nu ])a dessa 

 rågsvedjor sä godt som undantagslöst de vackraste ungskogar. 



Dessa ungskogar, jämte erfarenheten om växtligheten i grusgropar och 

 landsvägsdiken måste otvifvclaktigt leda tanken därpå, att med markens bear- 

 betning mycket kan göras för återväxtens upphjäl])ande. 



Fig. 2. Markberedning medels fmiiplo^ af ett bygge i Vikarbyn, Ualarne, 



hösten 190S. 



Denna bearbetning af marken utföres lämpligast med finnplog eller 

 klösharf 



Af dessa är klösharfven lättast tillverkad, ty därtill användes endast en 

 tillspetsad granstock försedd med ett antal inslagna, bakätlutande dubbar af 

 järn, samt med draginrättningen fästad i stockens spets medels »lekare». 

 Klösharfven köres med häst, ansjiänd med draglina, men går den dock ganska 

 tungt och kan icke på något vis jämföras med den lätthandterliga finnplogen. 



Finnplogens' utseende torde vara alla skogsmän bekant åtminstone 

 genom illustration i skogshandböcker och framgår ju för öfrigt af fig. i och 

 2. Som karakteristiska för apparaten bör endast påpekas skacklamas utse- 

 ende, hillens fäste vid skacklarna genom tåg samt skacklarnas ans]iänning 

 vid hästen genom draglinor, allt ägnadt att gifva plogen möjlighet till rö- 

 relse ät olika häll samt svikt, hvilket är en nödvändig betingelse vid bear- 

 betande af steniga hyggen. 



' Finnplogar tillhandahållas genom författaren (annons i detta häfte). 



Rni. 



