296 NOTISER. 



kommer att bilda ett efterföljansvärdt exempel för de enskilda. Statsskogarna 

 i Förenta staterna, samtliga belägna väster om Misisippi-fioden, iippgingo vid 

 1908 års slut till omkring 168,000,000 acres, utgörande en fjärdedel af lan- 

 dets skogbärande areal och ungefär motsvarande hela Tyska riket. Dess sköt- 

 sel handhafves af en särskild afdelning af jordbruksdepartementet och tager 

 numera 3,753 tjänstemäns arbete i anspråk. Detta antal anses emellertid 

 alldeles för ringa, sä mycket mer som .skogsbyrän äfven i den män det är 

 möjligt har att biträda enskilda skogsägare vid planläggningen för vården af 

 deras skogar. Inkomsterna af statsskogarna uppgingo under 1908 till $ 1,800,000, 

 hvilket ju är ett mycket ringa belopp, när man betänker, att de svenska stats- 

 skogarna, som ju i areal äro försvinnande små i jämförelse med de ameri- 

 kanska, under samma är inbringade statsverket 9,524,000 kr. Den ameri- 

 kanska statens skogsväsende har ännu icke hunnit så långt i utveckling, att 

 det ens blifvit en förvärfskälla. Tvärt om öfverstiga omkostnaderna för det- 

 samma afsevärdt inkomsterna. De förstnämnda uppgingo nämligen under 1908 

 till $ 3,400,000. 



Den ofvannämnda skogsbyrån är af mycket ungt datum. Den inrättades 

 nämligen är 1898 och utgjordes dä af två utbildade forstmän samt några kon- 

 torsbiträden. Skaparen af institutionen är dess nuvarande chef, mr. Pinchot, 

 som för öfrigt varit den ledande mannen i det omfattande arbetet, som har 

 till ändamål att rädda Förenta staternas naturtillgångar åt framtiden. Hans 

 sträfvan för en rationell skötsel af statsskogarna och dessas successiva ökning 

 i areal torde fä l>etraktas som något af det mest beaktansvärda inom Förenta 

 staternas inre politik. Ett utmärkande drag hos det amerikanska skogsväsen- 

 dets administration är, att en ständig växling inom de olika tjänsterna äger 

 rum. Tjänstemännen inom departementet eller afdelningskontoren ute i landet 

 sändas sålunda undan för undan ut på praktisk tjänstgöring i skogarna, och 

 vice versa. 



Detta har anförts som en hufMidorsak till den entusiasm för arbetet, 

 som bland dessa tjänstemän förefinnes, och till de stora resultat, som pä den 

 korta tiden vunnits. 



Mest torde dock mr. Pinchots person vara att tillskrifva den goda andan 

 bland personalen. Han är otvifvelaktigt en af de märkligaste män, jag träffat 

 under min tid i Förenta staterna, och jag har med beundran följt arbetet i 

 skogsbyrån i Washington. 



De omfattande (ehuru hyrda) lokalerna äro öfversållade af äskådnings- 

 materiel, fönsterna utgöras af kolorerade fotografiska bilder från skogseldar, 

 sjuka eller förstörda skogar, väl vårdade skogar af alla åldrar, statistiska ta- 

 beller, karikatyrer öfver Onkel Sam, flintskallig med endast en eller annan 

 tall pä det kala huf\Tidet o. s. v. 



Hela detta ämbetsverk är en storartad reklam för skogen och en protest 

 emot sköfling, men entusiasmen har i regel ej låtit förleda sig till de öfver- 

 drifter, som mer än en gäng förstört en god sak, och som är ytterst farlig, 

 när stora ekonomiska intressen stå pä spel. Fienden är glad att med hjälp 

 af öfverdrifterna rubba förtroendet till det goda. 



Ar 1908 har för de amerikanska skogarna varit ett mycket ödesdigert 

 år. Näst öfverafverkaren är elden deras värsta fiende, och under nämnda är 

 hafva skogseldarna varit både talrikare och mera omfattande än kanske under 

 hela det sista kvartsseklet. I Minnesota och Michigan hafva sålunda hela 



