312 PAUL BELLANDER. 



således befordrats frakttritt. Under de senaste åren har Styrelsen emellertid anskaffat större, 

 rundgaflade vagnar — 700 å 725 hl. — hvilkas å vagnen utsatta rymdinnehåll omfattar jäm- 

 väl den rymd, som å de rakgaftlade vagnarna upptages af rågen, och kan således fraktberäk- 

 ningen i fråga om dessa vagnar sägas ske efter den verkligen traktade godskvantiteten. Den 

 olika rymdberäkningen har emellertid gifvit anledning till att de trafikanter, som erhållit de 

 nya större vagnarna, ansett sig orättvist behandlade gent emot dem, som erhållit de gamla 

 vagnarna och som således icke behöft betala för rågen. För att undanrödja anledningarna 

 till detta missnöje, och då den gamla anordningen med fraktfri råge måste anses olämplig 

 och oriktig, beslöt Styrelsen att låta å de gamla vagnarna märka deras verkliga rymd, d. v. s. 

 medinberäkning af den råge, som med säkerhet kan inlastas. 



I samband därmed har Styrelsen till behandling upptagit frågan om sänkning af den 

 fastställda vikten å en hl. träkol. Från Skogens Kolaktiel>olag har hos Styrelsen gjorts hem- 

 ställan, att berörda vikt måtte sättas till 14 kg. Bolaget har lämnat en utredning angående 

 vikten å en del kolsändningar, och framgår däraf att Iräkolen i dessa sändningar i medeltal 

 vägt 14,9 kg. pr hl Denna medelvikt afser enligt bolagets åsikt i fria luften lagrade och 

 måhända äfven våta kol. Vikten å torra, nyss utrifna kol bör enligt bolagets förmenande 

 sättas än lägre. Dä järnvägen emellertid måste i fråga om kol liksom i fråga om allt annat 

 gods räkna med godset i det skick, hvari detsamma vid lastningen befinner sig, har det 

 synts Styrelsen mest riittvist att bestämma vikten å en hl. till 15 kg. 



Härtill bidrog äfven att verkställda jämförelser mellan frakterna, beräknade enligt det 

 gamla och det nya rymd- och viktsystemet, visade, att trafikanterna efter genomförandet af 

 nämnda viktändring — i stort sedt åtminstone — icke skulle blifva sämre ställda i afseende 

 å fraktberäkningen än före ändringen ifråga. Närslutna tablå utvisar frakter för olika vagns 

 lastsändningar å olika distanser före och efter merberörda ändring, .^f denna tablå framgår 

 till en början, att äfven efter ommärkningen en viss råge, eller 8 — 18 hl. kan blifva frakt- 

 fri. Om man emellertid bortser härifrån, finner man att efter ommärkningen i vissa fall 

 uppstår en ökning af frakten, dock högst — vid en transportlängd af 600 km. — med i 

 krona 10 öre pr vagn, hvilken ökning, då hela fraktsumman för vagnen upjjgår till 75 kronor 

 30 öre, måste anses skäligen betydelselös. Pr hektoliter utgör denna ökning ca 0,23 öre. 

 A andra sidan uppstår vid användantle af vagnar enligt den nya vagntyj^en, h^■ilken är af- 

 sedd att efter hand ersätta de äldre mindre typerna, en besparing af frakt, uppgående i de 

 i förenämnda tablå angifna fall lägst till 2 kronor 60 öre och högst till 7 kronor 45 öre, 

 allt pr vagn. Fraktbeloppen uppgå i förra fallet till 38 kronor 85 öre och i senare fallet 

 till 115 kronor 55 öre. 



I detta sammanhang tillåter sig Styrelsen påpeka, att i det första af de af järnkontorets 

 styrelse anförda exempel någon förhöjning af frakten icke inträder. På grund däraf att frakt 

 för vagnslastsändningar alltid beräknas pr 100 kg., kommer frakten för såväl 7i040 som 7,050 

 kg. att beräknas för 7,100 kg. I det andra fallet uppstår vid en transport af 600 km. en 

 fraktökning af I krona 5 öre för hela vagnslasten, därvid likväl, såsom förut nämnts, 8 hek- 

 toliters råge fortfarande kan förblifva fraktfri. 



Styrelsen anser sig till sist böra tillägga, att Styrelsen har för afsikt att, i en inom 

 kort utkommande ny upplaga af statens järnvägars ta.\a, införa bestämmelse om att, därest 

 antingen trafikant därom framställer begäran eller järnvägsbefälet så finner lämpligt och vagn- 

 våg under transporten finnes tillgänglig, vägning af träkolssändningar må ske. och kan häri- 

 genom en eventuell meningsskiljaktighet angående den rätta fraktdebiteringen af en viss sänd- 

 ning vinna en klar och tydlig lösning. 



Pä grund af hvad sålunda anförts tillåter sig Styrelsen i underdånighet hemställa, att 

 Eders Kungl. Maj;t måtte finna järnkontorets styrelses ifrågavarande framställning icke för- 

 tjäna afseende. 



Under Generaldirektörens frånvaro: 



Underdänigst 



Axel Corin. John Sundberg. 



?"öredragande. 



Per Kellin. John Flodin. 



Stockholm den 12 februari 1907. 



