skogsvArdsföreningens tidskrift 1909, H. 6 — 7. 



Skogsarbetarnas ställning och Iefnads= 

 förhållanden i Norrland. 



I. Inledande föredrag 



vid Föreningens för skofjsvänl årsmöte ilen 29 mars 1909. 



Af Paul Bellander. 



Frågan har blifvit aktuell synnerligast genom landshöfding WinKNS 

 motion, däri han hemställer: att riksdagen ville i skrifvelse till Kungl. 

 Maj:t anhålla om utredning dels rörande skogsarbetarnas ställning och 

 lefnadsförhållanden i Norrland, eventuellt äfven i andra jämförliga lands- 

 delar, dels angående de åtgärder, som må finnas nödiga för tillgodo- 

 seendet af behofvet därstädes af en under sunda ekonomiska och hygie- 

 niska förhållanden lefvande duglig skogsarbetarestam, och dels därefter 

 vidtaga de åtgärder och, i den mån riksdagens medverkan kräfver, till 

 riksdagen göra de framställningar, som af denna utredning föranledas. 



För att klargöra motionärens uppfattning och syn på ödesmarks- 

 lifvet torde herrarna taga del af motiveringen i de särtryck af motionen, 

 som här finnas tillgängliga. Det torde taga för mycket af vår tid, att 

 här läsa upp den långa motiveringen, helst när de flesta torde ha reda 

 på den förut. 



Det framgår af motiveringen, att motionären fått den första impul- 

 sen af doktor A. Hassler.s i Frostviken föredrag vid läkaremötet i Sunds- 

 vall sommaren 1907. Det synes mig dock som doktor Hassler icke haft 

 en rätt syn pä tingen. Jag vet mycket väl, att förhållandena i bostads- 

 och matväg på de stora ödeskogarna långt från bygden blifva primitiva 

 och enkla, men det är skogsarbetaren van vid och han förstår dessutom 

 väl att anpassa sig efter sina behof. Vi skola bedöma dessa arbetares 

 förhållanden mot bakgrunden af ett härdadt lif; de föra ett intensivt fri- 

 luftslif hela dagen med styft muskelarbete, som ger fart åt blodomloppet 

 och ämnesomsättningen; de blifva häraf okänsliga och oömma. Om en 

 sådan arbetare icke bryr sig om att stoppa igen draghålen i väggarna 

 eller hålla eld pä härden under hela natten, dä han har materiel därtill 

 »ända in på knutarna», så beror det pä, att han icke känner något obe- 



