34(5 



DISKUSSION. 



Jag]^'vill nämna, att jag naturligtvis icke har någon personlig direkt er- 

 farenhet "i någon större omfattning af dessa förhållanden, utan min uppfatt- 

 ning och min kännedom om saken grunda sig på, hvad jag i andra hand 

 inhämtat. Jag har till en början tagit reda på, hvad som från läkarehåll 

 sagts i denna fråga, och utgångspunkten i min motion är också de hygie- 

 niska förhållandena och hvad som omförmälts vid läkaremöten och af enskilda 

 praktiserande läkare i de land, som här äro i fråga. Nu är gifvet, att dessa 

 personer tillföljd af sin befattning sett saken ur sin synpunkt och det kan 

 hända, att de sett den — delvis åtminstone — ur förstorad synpunkt. Jag 

 har därför icke velat nöja mig enbart därmed, utan jag har äfven talat med 

 erfarna skogsmän i frågan och inhämtat deras omdöme. 



Jag skall icke inlåta mig i några detaljer i afseende å kojornas beskaf- 

 fenhet, därtill saknar jag nödig insikt. Hvad jag velat med motionen är huf- 

 vudsakligen en utredning af frågan. Eii detaljsak vill jag dock något orda om. 



Jag har hört, att här varit tal om skogstorpen i Norrland. Jag har icke 

 någon personlig kännedom om dem. De tillhöra icke det land jag represen- 

 terar, nämligen Jämtland, utan uteslutande Norr- och Västerbotten. Jag hör, att 

 inledaren klandrat dem. Det är möjligt, att ett yttrande i min motion gifvit 

 föranledande därtill, och det är därför, jag anser mig skyldig en förklaring. 

 Jag har nämligen där talat om de upplåtelser af skogstorp, som ägt rum, och 

 i hvilka man på vissa håll velat se ett efterföljansvärdt exempel i fråga om 

 upplåtelse af bostäder till skogsarbetare; jag har sagt, att till ändamålet att 

 fä en duglig skogsarbetarestam syfta de upplåtelser af skogstorp, som under 

 de senaste årtiondena ägt rum på statsskogarna i de båda nordligaste länen, 

 men att klagomålen rörande verkningarna af dessa upplåtelser äro alltför 

 många, för att det skulle vara att anbefalla att, utan vidare, taga dessa till 

 efterföljd. Då jag yttrat mig på sist anförda sätt, bör jag här nämna, att jag 

 icke har någon personlig kännedom om dessa förhållanden, utan de klagomål, 

 som jag omnämnt, hafva till mig framkommit under samtal, som jag haft 

 med riksdagsmän från dessa bygder, särskildt på ett möte, som hölls i början 

 af riksdagen rörande vissa norrlandsförhållanden, och då äfven skogstorpsfrå- 

 gan kom på tal. Då var omdömet om dessa torp, särskildt bland riksdags- 

 männen från Västerbotten, oförmånligt. De klagade och sade, att sädana 

 upplåtelser ville de icke hafva. Några närmare upplysningar, hvari olägenhe- 

 terna af skogstorpen bestodo, lämnade de emellertid icke. Jag tror dock, att 

 de hufvudsakligen sett saken ur jordbrukssynpunkt. Sådan var emellertid upp- 

 fattningen, då detta möte hölls i januari i år. 



De synpunkter jag lagt på skogsarbetarefrågan hafva varit först och 

 främst den hygieiziska — jag har också upptagit den i första rummet — eller 

 att bostäderna skola göras bättre ur hygienisk synpunkt. Men denna har icke 

 varit den enda. En fullt lika viktig synpunkt för mig har varit den sociala, 

 hvilken synpunkt jag också ägnat en stor del af min motion, nämligen att 

 man skall bereda möjlighet att erhålla en under sunda ekonomiska förhållan- 

 den lefvande skogsarbetarestam där uppe i Norrland genom egnahemsupplå- 

 telser eller sådana anordningar, som kunna passa för förhållandena. Detta 

 är icke den minst viktiga delen af den utredning, som begäres. 



Denna sida af frågan är icke heller ny utan har varit vidrörd vid skogs- 

 mannamöten. Jägmästare Wedholm upptog sålunda densamma vid Norrlands 

 skogsmannaförbunds årsmöte i Sollefteå 1907. Den dryftades vidare vid För- 



