skogsbeskattningsfrAgan. 351 



Det är sålunda ytterst angeläget att komina till en rationell stånd- 

 punkt i fråga om hela skogsbeskattningen. Denna fråga är emellertid 

 synnerligen svårlöst. Det kunna vi se redan däraf, att den varit föremål 

 för olika skattekommittéers, riksdagens och regeringens uppmärksamhet 

 ända sedan 1870 talet. Det är klart, att förslag ofta framkommit, men 

 de hafva afslagits, och vi sta ännu i dag kvar på ungefär samma stånd- 

 punkt som dä. 



Låtom oss dä skärskåda detta problems natur. Vore det så, att 

 skogen sköttes rationellt och hvarje år gaf en inkomst, så skulle man 

 ju kunna säga, att inkomsten af skogen hade samma karaktär som all 

 annan inkomst, och att beskattningen af denna skogsinkomst icke borde 

 erbjuda större svårigheter än beskattningen af hvilken annan inkomst 

 som helst. Nu är det emellertid som bekant i vårt land icke på det 

 sättet, i synnerhet icke i de nordligare delarna af landet, utan skogen 

 skötes i mycket stor utsträckning sä, att den för den enskilde skogs- 

 ägaren icke lämnar någon inkomst alls på mycket lång tid, till dess 

 inkomsten af skogen på en gång uttages, då ägaren realiserar den under 

 årtionden, kan.ske århundraden samlade skogsaf kastningen. Det är detta 

 förhållande som gör, att problemet att på ett förnuftigt sätt beskatta 

 skogen är så svårt. 



Vi hafva två väijar att välja, när vi skola försöka att ordna skogs- 

 beskattningen. 



Om vi då till en början se saken från ren beskattningssynpunkt, 

 så kunde man ju beskatta antingen en antagen genomsnittlig årsinkomst 

 af skogen under dess hela tillväxtperiod eller också kunde man vänta 

 och beskatta inkomsten af skogen vid det tillfälle, då skogsvinsten reali- 

 serades och då således den verkliga inkomsten erhölls. Det är mellan 

 dessa två hufvudvägar man har att välja. Den första metoden, den 

 att beskatta den antagliga genomsnittsinkomsten för år, ligger till grund 

 föf den nuvarande skattelagstiftningen. Vi hafva för närvarande en 

 fastighetsbevillning för skogsfastigheterna. Man kan säga, att denna 

 fastighetsbevillning verkar, som om vi hade en beskattning af den an- 

 tagliga genomsnittliga årsinkomsten, som skogen i tidens längd bör 

 kunna gifva, förutsatt verkligen att taxeringsvärdet är satt på riktigt 

 sätt. Vi kunna också säga, att denna metod verkar så, att vi hafva en 

 beskattning af skogens årliga tillväxt. Den årliga tillväxten konstrueras 

 upp skatteteoretiskt såsom en inkomst för fastighetsägaren, en inkomst, 

 som icke för ögonblicket kan realiseras, men som kan realiseras, om 

 man spar densamma till dess den blir en inkomst, som på en gång ut- 

 faller. Denna uppkonstruerade inkomst är föremål för beskattningen 

 med en sådan metod som den, jag nu talat om. Förutsättningen är då 



