360 GUSTAV CASSEL. 



svår att lösa. Det är icke min mening att anklaga regeringen för, att 

 den icke nu löst den, men jag vill fästa de närvarandes uppmärksamhet 

 på, att denna fråga icke genom ett eventuellt antagande af den k. pro- 

 position, som föreligger vid årets riksdag, blifvit i minsta mån löst, 

 utan att hela problemet kvarstår oförändradt. 



Häraf ser man ytterligare, att Kungl. Maj:ts förslag helt och hållet 

 har karaktären af provisorium. Det gifver sig ej heller ut för annat än 

 att för tillfället lösa svårigheterna för kommunerna. För öfrigt kvarstår 

 den tendens, som hela den nuvarande metoden med fastighetsbevill- 

 ningen medför, nämligen tendensen till en för tidig afverkning. Denna 

 tendens kvarstår, så länge någon fastighetsbevillning ligger till grund för 

 den kommunala skogsbeskattningen, och ehuru densamma redan förut 

 beklagats ur synpunkten af skogsvårdens intresse, har den uppenbarligen 

 ytterligare blifvit skärpt genom en starkare höjning af taxeringsvärdena 

 å skogen, såsom jag nyss påpekade. Från skogsvårdssynpunkt är det 

 utan tvifvel önskvärdt, att all beskattning i den formen undvikes. Detta 

 har uttalats af herr Carbonnier i hans anförande vid skogsvårdsstyrel- 

 sernas möte. Han anslöt sig därvid till skogsskattekommitténs förslag 

 år 1907, men ställde sig emot Kungl. Maj:ts förslag att bibehålla fastig- 

 hetstaxeringen. Jag anser således, att om det förslag, som är före vid 

 årets riksdag, blir antaget, därmed ingenting är gjordt för att lösa denna 

 skattefråga, som från skogsvårdens synpunkt har ett så stort intresse. 

 Och de personer af de här närvarande, som särskildt representera skogs- 

 vårdsintresset, böra alltså fortfarande hysa lika stort intresse som förut 

 för denna frågas utveckling och hålla på den princip, som ur skogs- 

 vårdssynpunkt är sä viktig, nämligen att skogsägare icke bör tvingas att 

 betala skatt, förrän en verklig inkomst däraf erhålles. 



Sådant är alltså för närvarande frågans läge. Då kan man fråga 

 sig: hvilken ställning bör man intaga till det kungl. förslaget? Att nu 

 få igenom ett annat förslag än det kungliga, ett förslag, som skulle 

 gripa så vidt, som skogsskattekommitténs förslag afsåg, är naturligtvis 

 icke tänkbart. Ser man på det föreliggande förslaget, sådant det är, 

 såsom ett rent provisorium, afsedt att aflijälpa ett nödläge, så tror jag 

 nog, att man kan gå med därpå, men endast under uttryckligt betonande, 

 att det bör endast vara såsom ett provisorium. Detta hafva flera motio- 

 närer i riksdagen sökt betona. I en motion af herr Åkerlund hemstäl 

 les, att förslaget om skogsaccis skall antagas provisoriskt för tre år och 

 endast för Norrland och Dalarna. Motivet är, att i södra delarna af 

 landet skogen skulle i större utsträckning än i Norrland är fallet vara 

 intagen i fastigheternas taxeringsvärden. Och i stort sedt torde detta 

 nog vara tämligen riktigt, ehuru det är vanskligt att yttra något exakt 



