368 DISKUSSION. 



under förutsättning naturligtvis att det är liktbrniigt taxeradt — äfven om han 

 icke har att betala skogsaccis, än hvad beskattningen blir för fastighetsägaren 

 i kommunen med den lägre uttaxeringen per bevillningskrona, äfven fastän denne 

 får erlägga skogsaccis. Det är således det, jag velat framhålla, att ojämnheten 

 i den kommunala beskattningen spelar in pä det kommunala området i myc- 

 ket högre grad, än den dubbelbeskattning, hvilken förmenas ligga i skogs- 

 accisen. Det synes mig, att man bör fästa ganska stort afseende härvid, när 

 man har att bedöma denna fråga; här gäller det att hjälpa just de kommuner, 

 som behöfva större inkomster till lättande af sin kommunala skattebörda. 



Det vore något helt annat, om det gällde en statsskatt, som går in i 

 landets budget och betalas lika öfver allt. Där blir naturligtvis en ny skatt 

 jämnt kännbar såsom skattehöjning öfver hela linjen, under förutsättning, att 

 det är en jämn taxering; men när det gäller det kommunala, är det pä annat 

 sätt. Där känns en pålagd ny skatt alls icke lika i de olika kommunerna, 

 ty det händer, som sagdt, att i en kommun äfven med denna nya skatt be- 

 skattningen kan blifva lindrigare än i en bredvidliggande kommun, äfven utan 

 den nya skatten. För öfrigt är att märka, att skogsaccisen skall utgå med 

 hänsyn till afverkningen, hvadan den icke kommer att utgå årligen. Det var 

 detta, jag velat framhålla i anledning af talet om dubbelbeskattning. 



Nu är det, såsom inledaren framhållit, här gifvetvis fråga om en provi- 

 sorisk åtgärd, vare sig man fastställer skatten för endast vissa år, eller man 

 icke gör detta. För skogskommunerna i Norrland är det i alla fall af syn- 

 nerligt stort intresse, att det blir någonting gjordt. Det är ju så länge sedan 

 som år 1883, då det första förslaget kom fram, som man sökt ordna denna 

 beskattningsfråga på ett bättre sätt. Det ena förslaget efter det andra har 

 framlagts; för hvar gång har man velat hafva ett annat än just det som före- 

 legat, och så har det gått undan för undan hela tiden. Förtjänsten hos det 

 nu föreliggande förslaget är, att det är så billigt, så att dess tillämpning icke 

 skulle spela så stor roll på det hela taget, hvarför det väl möjligen skulle 

 kunna gä igenom. 



Länsjägmäslare Oh'n: Jag har djärfts begära ordet på gnmd af ett ytt- 

 rande, som dels inledaren fällde, dels friherre Adelswärd sedan repeterade, 

 nämligen att denna skogsbeskattningsfråga mest skulle gälla och vara nödvän- 

 dig för de norra delarna af landet. Man torde icke kunna säga, att så är 

 förhällandet, ty den är minst lika viktig för de södra delarna af värt land, 

 som för de norra. Vi hafva mänga skogssocknar där nere inom Älfsborgs 

 län, som hafva mycket magra hemman, och hvars hela sä att säga ekonomiska 

 utveckling och bärighet hvila på skogen. Om en skogsaccis fastställes för de 

 norra delarna af vårt land, kommer detta blott att välla, att skogen sköflas 

 ännu mycket fortare i de södra delarna än nu sker. Därom är jag öfvertygad. 

 Hvarje skogsägare i södra Sverige räknar nämligen nog då som sä, att nu ha 

 de fått skogsaccis i Norrland och Dalarna; det är blott en tidsfråga, såsom 

 herrarna också sagt, innan vi få skogsaccis här, jag skall därför realisera, hvad 

 säljas kan, så att jag slipper att skatta för min skog! 



Min åsikt är, att skogskommunerna i södra Sverige äro nog minst lika 

 mycket i behof af skogsaccis som motsvarande kommuner i norra Sverige. 

 Vi hafva socknar i Älfsborgs län t. ex., där jordbruket är .sä dåligt, att jor- 

 den knappt är värd att bruka. Sä vet jag ett hemman i Mjöbäcks socken. 



