SK.OGSBESKATTN1NGSKRAGAN. 37 I 



aiverkaren betala accisen är det, att den oiskilde skogsägaren pä sådant sätt 

 skulle komina att icke upplåta atVcrkningsrätt utan i stället kanske sälja trä- 

 den utstämplade, hvarvid de myndigheter, som skulle sta vid hans sida, bättre 

 kunde inverka på honom och medverka till genomförandet at' en förständig 

 alverkning, där afverkning i alla fall ifrågasattes. 



liiiiksä^aie All>. Bergslröm: Jag har begärt ordet blott med anledning 

 af ett uttryck, som jag sett i Kungl. Maj:ts ])roposition och som nyss här 

 upprepats af herr Widén. För min del kan jag nämligen efter bästa öfver- 

 vägande icke gärna gä med på hvad detta uttryck innebär och det ar, att 

 skogsaccisen såsom skatt betraktad skulle vara jämförelsevis ringa. 



Vid betraktandet af skogsaccisen har af de flesta framhållits det för- 

 hällande, att en skogsägare säljer skogen pä afverkning, och man har närmast 

 tagit hänsyn härtill. Jag undrar likväl, om vi få taga detta såsom regel. Kä 

 vi icke snarare taga såsom regel, att en skogsägare verkligen vill behälla och 

 värda sin skog — det är åtminstone det mål vi sträfva efter. Utgående 

 ■därifrån kan jag, för att få saken schematiskt framställd och icke fa bitankar 

 med i resonemanget, tänka mig, att skogsägaren vill sköta sin skog med ut- 

 hållighet, h\arför han indelar densamma i t. ex. loo parceller, d. v. s. med 

 loo års omlo])pstid, och att han afverkar en parcell hvarje år. Om man då 

 antager, att afverkningssumman är loo kronor, sä blir ju hans skogsaccis 

 2 '', häraf. Dessa loo kronor representera skogsägarens hela omsättning, 

 hela rörelse för det året. Det är ju härpå som han skall betala 2 % . Om det 

 förhäller sig så, som jag fattat, i enlighet med en uppgift som jag fatt i domän- 

 styrelsen, att skogsvårdsrörelsen kan i förtjänst lämna endast 5 X på rörelse- 

 kajntalet, kommer man till det resultat, att af dessa 5 % , d. v. s. 5 kronor, 

 som skulle utgöra den rena behållningen af rörelsen, skall skogsägaren betala 

 2 'o , här lika med 2 kronor, i beskattning. Det gör emellertid 40 "„ af 

 skogsägarens inkomst pä sin skog. Jag vill icke påstå, att detta resonemang 

 under alla omständigheter håller streck; men jag \ill icke heller erkänna 

 riktigheten af det resonemang, som anser skogsaccisen vara synnerligen mild. 



/ägmäslare Stjenispeiz: Under det denna fråga diskuterats här i dag, har 

 intet kommit att nämnas om, huru värdet skulle beräknas på det afsaluvirke, 

 som afverkas, och på hvilket skogsaccisen skulle tagas ut. Det är möjligt, 

 att det är Kungl. Maj:ts afsikt — jag känner icke till Kungl. Maj:ts förslag 

 i detalj — att låta ett sådant förslag till beskattning framkomma pä samma 

 sätt som det, hvilket nu gäller rörande fastighetsbevillningen, och att det så- 

 ledes inom hvarje kommun är en taxeringskommitté, som skall afgifva förslag 

 till värde på det virke, som afverkats till afsalu. -Ar förhällandet detta, kan 

 jag icke finna annat, än att ett sådant förfarande vore högst olämpligt, och jag 

 är säker pä att. ifall värdeberäkningarna för det virke, som afverkas till afsalu 

 inom en kommun, skola uppgöras af taxeringskonnnittén, man fär hädanefter 

 bevittna samma intrigspel på åtskilliga håll, hvilket nu råder å vissa orter, då 

 det gällt att bestämma jordbruksbevillningstaxeringen. Dä skulle jag i stället 

 vilja föreslå, att skogsaccisen får beräknas af en taxeringskommitté, som icke 

 är tillsatt för enstaka kommuner, utan att denna kommitté helst blir tillsatt för 

 ett helt län eller i alla händelser för ett större område. Därigenom får man 

 nog saken mera opartiskt utredd, sä att riktigare och rättvisare förslag fram 

 komma. Mig synes det vara lämjiligast, om kommittén exempelvis vore 

 sammansatt sålunda, att vederbörande landsting utsåge en ledamot, veder 



Skc^svi^rdf/oreittn^ens Titiskr'/t .tgog. 25 



