374 



DISKUSSION. 



Ordföranden : Med anledning af hvad herr Ortenblad nu anfört vill jag 

 såsom min uppfattning be att få framhålla, att intet bestämdt förslag till re- 

 solution här blifvit framställdt. 



Friherre Adelswärd har endast gifvit uttryck åt den meningen, att ifall 

 någon resolution skulle beslutas, så borde den enligt hans åsikt affättas så 

 och så. Men som sagdt, så vidt jag kunnat finna, har ännu intet förslag 

 blifvit framlagdt till någon resolution. 



Öfverfägmäslarc Wallino: Jag förmodar, att herr Bergströms yttrande, när 

 han nyss talade om procent, egentligen mera var att uppfatta såsom ett skämt 

 än såsom ett allvarligt inlägg i frågan. Det torde vara alldeles onödigt att 

 upplysa auditoriet om den saken; men ifall hvad han där framhöll verkligen 

 var uttryck för hans mening i frågan, måste jag be att få säga några ord. 



När det är fråga om att beräkna penningafkastningen från en skog i 

 procent, så åsyftas naturligen därmed att utröna inkomsten å det engagerade 

 kapitalet, hvadan, då herr Bergström talade om att enligt uppgift från domän- 

 styrelsen räntefoten bör vara 5 X > sä menas därmed att inkomsten af skogs- 

 skötseln bör motsvara 5 % af virkeskapitalets och markens ^ärde. Här har 

 af herr Bergström framdragits såsom ett exempel en skog som antages vara 

 delad i 100 parceller, hvaraf en parcell afverkas årligen, betingande ett netto- 

 värde af 100 kronor. Dä är det gifvet, att skogen i sin helhet har ett högre 

 värde, låt oss säga 2,000 kronor. 5 % på 2,000 kronor gör 100 kronor, 

 således motsvarande ärliga inkomsten frän skogen. Om nu herr Bergströms 

 påstående ^•ore riktigt skulle alltså skogsaccisen sluka 2 % af dessa 5 % , hva- 

 dan endast skulle återstå 3 % verklig inkomst för skogsägaren. Detta är ju 

 dock icke sant. Ty skulle man verkligen ärligen mista 2 % af skogens värde, 

 så blefve det i föreliggande fall en skogsaccis af 40 kronor. I stället mister 

 man i detta exempel 2 kronor i skogsaccis. Det är ju en betydande skillnad. 



Jag har endast velat fästa uppmärksamheten på denna missuppfattning 

 af herr Bergström. 



Friherre Adels-icärd : Jag är i hufvudsak förekommen af herr ordföranden. 

 Jag ville först och främst säga, att jag icke har yrkat, att någon resolution af 

 mötet skulle antagas, utan det var blott för den händelse att så skulle ske, 

 som jag önskade, att den af mig framhållna synpunkten blefve tagen i be- 

 traktande. 



Då jag nu fått ordet, ber jag att i anledning af herr Fahléns yttrande 

 till följd af mitt anförande fä hemställa till herrarna om icke mitt resonemang 

 var fullt logiskt, då jag sade, att när det gäller att antaga ett provisorium — 

 som ju alltid är en oegentlighet — är det väl åtminstone icke skäl i att ut- 

 sträcka detta provisorium att gälla för områden, hvarest det egentligen icke 

 finns anledning för detsamma. Med andra ord och tillämpadt pä skogsaccisen 

 sä vill jag säga: skogsaccisen är ett provisorium, som man anser sig på grund 

 af i skattehänseende nödlidande kommuner i Norrland behöfva antaga; hvarför 

 då antaga den för en stor del af landet, där sådana kommuner icke finnas. 

 Här har visserligen sedan en talare sagt, att det vore godt om sådana nöd- 

 lidande kommuner äfven i södra delarna af landet. Detta uttalande har emel- 

 lertid sedermera blifvit motsagdt af en annan talare, som också har god er- 

 farenhet från dessa delar af landet. Med den kännedom jag för min del har. 



