SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIUSKRIKT I909, H. 10. 



SKOQSBRUKSPRAKTIKA. 



Är det af väsentlig vikt att vid upphuggning af ved denna 

 lägges med barksidan uppåt? 



I allmänhet frunihållcs, att det skulle vara af stor vikt för vedens tork- 

 ning, att barksidan vid intrafning vändes uppåt, Inilket ock förordas af Kkman' 

 i SÅ-()i;s/ei/i/'sÅ: liaiidhok, sid. 10. lag har verkställt ett jiar försök för att utröna, 

 h\ad inverkan det ena eller andra sättet kan hafva pä torkningens gäng. 

 Resultatet häraf framlägges nu. {'orsöken hafva skett i allt för liten omfatt- 

 ning för åvägabringande af frågans slutgiltiga lösning, men kunna ju hafva 

 sitt intresse och ge up|)slag till flere försök. Mina undersökningar tyda pä, 

 att liarkens u])])ät- eller nedåtvändning icke har något väsentligt inflytande pä 

 torkningen. Skulle detta vid mera omfattande undersökningar besanna sig, är det 

 ju ej skäl i att nedlägga tidsödande arbete pä att inlägga veden med bark- 

 sidan uppåt, sä mycket mindre, som man med strängt iakttagande däraf ej 

 kan inlägga så mycket fast massa pr fanm, som när veden får inläggas hur 

 som helst. 



-Ar iQo; i medio af mars u])plades 4 ])artier ved vägande 900 kg. hvar- 

 dera. Då hufvudsaken var att få lika begynnelsevikt blef trafvarnas dimension 

 en obetydlighet olika. Skillnaden var dock ej större än ett par kbf. löst 

 mätt, och partierna innehöllo omkring 60 klif. löst mått (3'X5'X4') eller 

 det å Oster-Rekarne häradsallmänning vanliga måttet för halffamn. Veden 

 ui)phöggs af råa talltimmerskatar frän vinterns afverkning, som vid upp- 

 huggning ej torde hafva torkat något (se Kkman: Skogsteknisk handbok ang. 

 torkning af otorkadt barrträdsvirke). Hvarje kubb var 2-kluf\cn. Den i) ok- 

 tober samma år vägdes veden och befanns att 



halffamn n:o i med barken U])p vägde 54S kg — viktsförlust 39,91 % 



» » 2 » » > » 567 » » 37>oo % 



» » 3 » » ned » 570 » » 36,66 %■ 



» »4» » » »565» » 37,22^ 



Högsta torkningen visar parti n:o i med uppåtvänd bark. Här har 

 dock veden varit genomgående mera tunn än i de öfriga tre halftamnarna, 

 som ytterst obetydligt afvika. Högsta viktkillnad (mellan n:o 3 och 4) 5 kg. 

 N:o 3 med barken ned befinnes ha högsta torkningsprocent af dessa tre half- 

 famnar. Skillnaden är dock så obetydlig, att den saknar jiraktisk betydelse. 

 1 genomsnitt har veden med uppåtvänd bark torkat med 38,45 % och den 

 med nedåtvänd bark med 36,94 % af rävikten. Sommaren 1907 var, som 

 kändt, sällsynt rik på nederbörd. Det oaktadt synes torkningen ha fortgått 

 på samma sätt i de olika upplagda vedpartierna. Det hade varit intressant 

 att undersöka veden i juli eller augusti, dä den enligt Ekman under normala 



