446 NATURMINNEN OCH STRÖDDA IAKTTAGELSER. 



A den nedre abnorma krondelen syntes inga kottar, men väl en del äldre 

 kottar i toppen af den normala kronan. Kottarna voro väl utbildade och före- 

 tedde intet särskildt anmärkningsvärdt. 



Vidstående fig. 3 visar en yngre klotgran, som jag 1907 års sommar 

 fann ä en inägobacke till kronoegendomen Oppeby i Helgesta socken, Söder- 

 manland. Trädets ålder var då 60 år, höjd 6 m. och brösthöjdsdiameter 

 18 cm. Förgreningen var äfven här tät, häxkvastliknande, men den skiktning 

 i fråga om smågrenarnas ställning till hvarandra, som iakttogs å föregående 

 gran, fanns ej här. 



Hvad som hos denna klotgran är egendomligt och som gjort, att jag 

 ansett äfven den värd ett omnämnande, är, att de 3 ä 4 sista årsskotten af ett 

 par utaf sidogrenarna — • se nedre högra och öfre vänstra sidan af bilden — 

 visade normal formutbildning. Denna gran liknar alltså den först beskrifna 

 granen, sådan man får tänka sig densamma vid 60 å 70 års ålder eller vid 

 den tidpunkt, då den nya toppen sköt upp. 



Anledningen till den knoppvariation, hvarigenom klotgransbildningarna 

 uppkomma, och hvad som kan vara orsaken till, att en dylik abnorm form helt 

 plötsligt å samma individ öfvergår i normal granform, är ännu ej utredt. Det 

 vanliga partiella uppträdandet af »globosa» -formen hos ett träd tyder visser- 

 ligen pä, att formen är att anse som en missbildning. Mer än sannolikhets- 

 skäl hafva hittills dock ej anförts för denna åsikt; angrepp af parasiter svam- 

 par e. d. ha trots noggranna undersökningar aldrig kunnat konstateras som orsak 

 till granens häxkvastbildningar. Då nu den beskrifna granen frän Djupdal äfven 

 innevarande år torde komma att sätta kött, borde man insamla frö från den- 

 samma och genom sädd söka utröna formens beständighet. 



Adolf Wclaiidcr, 



