452 FÖRSLAG TILL ÄNDRINGAR I KLOTTNINGSSTADGAN. 



Sålunda torde i flottningsstadgan böra inflyta en bestämmelse därom, att förvaltningen 

 af alla i ett vattensystem reglerade flottleder skall handhafvas af hufvudälfvens flottnings 

 förening, där ej särskilda omständigheter annat föranleda. Den möjligheten är nämligen 

 icke utesluten, att en dylik föreskrift någon gäng kan vid tillämpningen medföra praktiska 

 svårigheter. I dylika fall torde frågan angående rätt att för flottande i visst bivattendrag 

 bilda särskild förening böra underställas vederbörande myndighets pröfning. 



Amortcringssystemet och dess verkningar. 



Enligt flottningsstadgans § 9 äga de, som förskjutit penningar till byggnader m. in. i 

 allmän flottled, rätt att af de flottande fa dessa kostnader jämte ränta gäldade, och må, 

 hvad sålunda skall återgäldas, fördelas pä det framflottade virket under en tid af högst 

 20 år. 



Vid eller efter den syn, som föregår ett vattendrags upplåtande till allmän flottled 

 hafva vederbörande skogstjänstemän att till syneförrättaren aflämna uppgift å det flottgods 

 som under närmaste I o eller 20 år kan vara att påräkna Mängden af såtlant virke lägges 

 till grund för den amorteringsplan, genom hvilken de för flottledens byggande förskjutna 

 kostnaderna jämte ränta skola återgäldas. 



Dä sålunda berörda uppgift är afgörande för flottleilens framtida ekonomi, måste det 

 anses vara af största vikt att densamma är riktig. 



För sådana vattenområden, hvarest dispositionsrätten öfver skogen är fri, möter det 

 emellertid stora svårigheter att ens tillnärmelsevis bestämma den blifvande afverkningens 

 belopp under en kortare tidrymd. Afven om man skulle kunna bilda sig en någorlunda 

 riktig uppfattning om den skogstillgång öfver viss afsättningsbar dimension, som förefinnes 

 inom flottledens vattenområde, lärer dock svårligen kunna bestämmas den kvantitet, som 

 under närmaste tidsperiod kommer att tillföras flottleden, enär åtgörandet häraf ligger i re- 

 spektive skogsägares skön. Erfarenheten har ock helt naturligt gifvit vid handen, att dessa 

 uppgifter icke motsvarat verkligheten, och fördenskull gifvit anledning till amorteringsplaner, 

 som för flottledens ekonomi haft särdeles menliga följder. 



Norrlandskommittén har framhållit, hurusom redan innan en under regleringsarbete 

 varande flottled hunnit byggas, under själfva byggnadstiden och äfven sedan byggnadsarbetet, 

 blifvit fidlbordadt, men ännu ej slutligen afsynadt, flottleder, med eller utan jämlikt § 8, 

 flottningsstadgan meddeladt tillstånd, blifvit använda för utflottning af stora delar af det 

 virkeskapital, som vid amorteringsplanens uppgörande varit grundläggande för densamma, 

 och utan erläggande af i berörda plan bestämda afgifter, hvarigenom hela amorteringsplanen 

 rubbats. Oafsedt dessa oegentligheter, torde det ofta hafva inträffat, att, sedan en mindre flott- 

 led blifvit afsynad och till allmänt begagnande upplåten samt en viss amorteringstid, van- 

 ligen 10 år, fastställts, de virkesbelopp, som i amorteringsplanen beräknats, icke tillföras 

 flotdeden, ty, enär genom afgifternas utdebitering det virke, som under amorteringstiden 

 framflottas, lämnar en betydligt nedsatt nettoafkastning, hafva skogsägare gärna afhållit sig 

 från att använda flottleden i afvaklan på kostnadernas slutamortering. 



Då de flesta skogsägare äro besjälade af samma tanke, blifver virkestillförseln obetydlig, 

 och mången gång äro de influtna afgifterna ej ens tillräckliga för betäckande af räntan ä 

 byggnadskostnaden, hvadan sålunda denna kostnad vä.xer i stället för att minskas. 



Dylika abnorma förhållanden uppstå som nämndt dock hufvudsakligen i smärre vat- 

 tendrag; i de större älfvarna och hufvudvattendragen är nämligen i allmänhet virkestill- 

 gången så riklig, att den fastställda amorteringsafgiften i regeln icke i afsevärd mån inver- 

 kar på virkets värde. 



Oafsedt ofvan anförda förhållanden, hvilka afse att visa de vådor, som kunna uppstå 

 för en flottleds framtida ekonomi genom det nu använda amorteringssystemet, torde några 

 ord böra ägnas åt systemets verkningar i öfrigt. 



På grund af sin olika användbarhet inom industrien representera de växlande träd- 

 dimensionerna i en skog i hufvudsak en fallande värdeserie per kubikenhet räknadt, från 

 de gröfre timmerträden, som äro värdefullast, till de mindre grofva, som aftaga i värde ju 

 längre man går nedåt i dimension. Detta gäller både de växande och de torra träden, 

 ehuru kubikenheter öfverhufvudtaget för de senare representerar ett betydligt lägre värde 

 än för de förra. 



Vid en afverkning måste i första hand tillses att det virke, som uttages ur skogen, 

 verkligen är afsättningsbart, eller att det med afdrag af samtliga kostnader lämnar ett pen- 

 ningöfverskott. Man måste sålunda beräkna alla de omkostnader, som drabba virket och 

 däribland äfven amorteringskostnaderna, hvilka här särskildt äro föremål för uppmärksamhet. 



