I SKOTTSKA lU")(ir, ANDERNA. 



485 



dåligt, är detta ej deras skuld, ut;in stiitens egen. Det ma utgöra en varning 

 lör oss att slå vakt kring vår högre skogsundervisning, så att denna får ut- 

 bilda sig till en själfständig, med eget mål arbetande del af svensk forskning 

 och svensk undervisning och ej eskamotcras bort med välklingande ord un- 

 der andra ]iraktiskt vetenskapliga intressen. 



Som sagdt, det är obestridligt, att de skogar som finnas i allmänhet icke 

 äro sä skötta som modern skogsvård fordrar. Om jag undantar ett fätal stäl- 



Kig. 6. Tallar i väslra l.iii;l.iii.l. vi>ainiu all irinlet iif\en har kan uUccl^la ?ig val. 

 Kriars crag. Dervventvvater. 



len, i synnerhet i nordvästra Skottland, där utomordentligt vackra och väl- 

 skötta lärk- och gran- samt biandbestånd af dessa bägge sågos, voro bestånden 

 otillfredsställande rensade och Ijushuggna. l'ä många ställen, där med fördel 

 en mängd skadade träd kunde och borde ha utgallrats, hade de fått stå kvar 

 till förfång för kringstäende träd , vid afvcrkningen var sällan tänkt pä för- 

 yngringen och i äldre bestånd, där sädana funnos, var »bondblädadt > på ett 

 mycket betänkligt sätt. 



1 )etta senare omdöme galler framförallt löfskogarna, i hvilka jag ingen- 

 städes såg några spår till skogsvård. Frän parksyni)unkt utomordentligt vackra 

 från manshöjd månggreniga, glesstäende träd funnos rikligt, men af från skog- 

 1ig synpunkt välup])dragna såg jag sä godt som inga. Detsamma gäller för 

 ofritt de ej fä skogar, jag senare såg i England. 



¥.n annan anmärkningsvärd sak är det proportionsvis ringa antal under 

 de senaste åren utförda kulturer, som sågos. Man fick det intrycket att skogs- 



