I SKOTTSKA HÖGLÄNDERNA. 4'*^/ 



Granen syntes vara det för dessa trakter minst lämpliga trädet. l'ä tal- 

 rika ställen var det försökt i liten skala, l.ängdtillväxten var förvånande usel, 

 ofta ej stort mera än fjällgranens hos oss, grenarna, ofta riktade rakt ut ungefär 

 som på en ceder, snart afdöcndc, risiga. Hela trädet hade öfverhufvud ett ut- 

 seende af klimatisk vantrefnad, hvartill i industridistrikten sällade sig den stän- 

 diga rökens kolafsättningar, h vilken gjorde att de gamla barren voro mera 

 svarta än mörkgröna. Afven i högländerna visade den likartade karaktärer, 

 ehuru den dock i nordväst blef mycket bättre och på några ställen därstädes 

 sågos tillfredsställande om än ej sä synnerligen vackra bestånd. De äldsta 

 jag var i tillfälle se torde ej ha varit mera än 50 — 60 år. 



I^öflrädsskogar, målmedvetet uppdraga för timmerproduktion torde knap- 

 past finnas eller om sä är endast i skäligen ringa omfattning. Den egentliga 

 Icjfskogsarcalen är att finna i låglandet och i dalbottnarna samt ett stycke upp 

 pä dessas sidor. I )e äro glesa, jiarkartade, småblädade under långa tider och 

 med ganska riklig underväxt af buskar m. m. (I''ig. i). De erinra ej ringa 

 om Mälaretraktens ekparker och löfängar. Eken är det härskande trädet, 

 sällan ses dock mycket stora exemplar. Alm, ask m. fl. förekomma i riklig 

 mängd sä att i stort sedt blir det blandskog, mera sällan rena bestånd. 



En egendomlighet, som särskildt almen, men äfven flera andra träd vi- 

 sade är den rikliga utvecklingen pä äldre stamdelar af sofvande knojjpar, sä 

 att stammen ofta blir klädd af korta gröna skott och kominer att erinra om 

 en klädd majstång. Jag samtalade med Liverpoolsfysiologen professor Harvey 

 (libson om den sannolika orsaken härtill, och han ansåg, att den skulle ligga 

 i det salt, som af vindarna föras in öfver landet. Snarare är det väl dock 

 den höga luftfuktigheten, som åstadkommer nu omtalade egendomlighet. 

 Många löfträdsstammar äro i löfdungarna också klädda af murgröna, hvilken 

 emellertid aldrig när den yppighet eller höjd som i södra England, Belgien 

 och norra Frankrike, där den växer långt upp i trädkronorna. Några som 

 helst spår af någon åtgärd, som kunde antagas vara afsedd som skogsvärd 

 såg jag ingenstädes i löfskogarna. I gengäld voro de emellertid sköna, lum- 

 miga och omväxlande där de funnos. 



Ofvanstäende utan hvarje anspråk nedskrifna minnen och iakttagelser från 

 ett par dagars vandringar och färder inom ett med Sverige i mänga afseenden 

 likartadt, i andra så väsentligen olikartadt land som Skottland, har blott till 

 syfte att fästa de svenska skogsmännens uppmärksamhet på detta vackra och 

 intresseväckande land. Direkt är där nog icke sä mycket att lära för den 

 svenska skogsvården, men indirekt sä mycket mer. Landet är knappast häller 

 så dyrt att resa i som dess rykte hos oss gjort det till. Från Stockholm 

 kommer man direkt till Edinburgh för 80 kr. (II kl. järnv. I kl. ångbåt) och 

 nicd någorlunda försiktigt handhafvande af pengar kan man allt inberäknadt 

 resa för 25 — 30 kr. om dagen, äfven om man icke ligger stilla, då det na- 

 turligtvis blir billigare. 



Det är väl att hoppas, att om något år skogsvårdsföreningen anordnar 

 en exkursion äfven hit. Men man må ej glömma att man naturligtvis vid 

 den, liksom för öfrigt vid alla exkursioner, får se det bästa och vackraste det 

 beresta området har att uppvisa, ej medelförhållandena. Det är emellertid 

 just af dessa, jag sökt gifva en hastig bild. 



