SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I909, H. 12. 



Några danska ekskogar. 



Det föredrag om ekskogsskötsel, som undertecknad höll vid Skogsvårdsför- 

 eningens diskussionsafton den 6 november 1907 har af utrymmesskäl ej förut blif- 

 vit refereradt i tidskriften. Endast den del, som berörde de vackra, till undergång 

 dömda ekskogarna vid Örsedala i Halland' har befordrats till trycket. I sam- 

 band med en redogörelse för andra undersökningar torde jag en gång få tillfälle 

 att behandla öfriga frågor angående den svenska ekskogens förekomst och ut- 

 veckhngsmöjligheter, som i korthet berördes i föredraget. Jag vill nu därför en- 

 dast publicera några bilder af vackra danska ekbestånd och redogöra för de in- 

 tryck af dansk ekskogsskötsel, jag erhöll vid det g:de allmänna danska skogs- 

 mötet den 10 — 13 juli iqoy. Flertalet här införda klichéer hafva välviUigt ställts 

 till tidskriftens disposition af nämnda mötes bestyrclse. 



Detta möte, som tillkommit på initiativ af Dansk Skovforening, hölls å Sjael- 

 land i staden Naestved med omgifvandc skogar. Afsikten var att gifva deltagarna 

 en inblick i ekodlingens nuvarande ståndpunkt i Midt- och Sydsjoelland för att 

 belysa ekens nuvarande och framtida betydelse såsom skogsträd i Danmark. 

 Inalles besöktes 8 skogsdistrikt. Den första dagen besöktes af olika gruppdel- 

 tagare Sorö akademis i;sta distrikt, Giesegaard, Gjorslev och Vemmetofte. Den 

 andra dagen voro deltagarna fördelade pä Holsteinborg, Petersgaard och Gissel- 

 feld. Tredje dagen möttes alla på Bregentved, där den kände entusiasten för ekkul- 

 turer, forstinspektören, jasgermester L. A. Hauch, Danmarks främste ekodlare, 

 utöfvade ett synnerligen instruktivt och intressant ciceronskap. På fjärde dagen 

 hölls föredrag och diskussioner med festmiddag i Naestved. 



I Danmark äro förhoppningarna på ekens framtid mycket ljusa. Danskarna 

 äga också mångenstädes lågt belägen, jämn och fuktig mark med styf lerjord, där 

 bokens växt blir föga tillfredsställande. Dessa marker kunna däremot, äfven 

 om kulturerna vålla en del svårigheter, frambringa mycket goda ekbestånd. Eken 

 fördrager nämligen fuktig jordmån samt är mera härdig mot frost än boken. — 

 Vidare användes eken, när det gäller att till skog lägga ut en del svagare åker — 

 det brukas ännu tyvärr både i Danmark och Sverige att hela hemman planteras 

 igen med skog — och härtill lämpar sig eken bättre än t. ex. granen. Ekskogen 

 erbjuder slutligen den fördelen, att den med sin täta underväxt af hassel och ann- 

 bok gifver ett godt skydd för vinden mot innanför varande bestånd. 



Vidare tro danskarna på ekens ekonomiska framtid. 



Att åstadkomma ekkulturer i stor skala erbjuder hkväl en hel del vansklig- 

 heter. De rika ollonåren äro sällsynta och de stora ekarna, som sätta rikligt med 

 ollon, försvinna alltmera. Detta är så mycket mer att beklaga, som det behöfves 



' Glnn.vr Schotte. Ekskogarna vid Örsedala i Halland, Skogsvårdsföreningens tid- 

 skrift 1908, sid. 205. 



SkogsvArds/örtningens Tids^ri/t, igog. 35 



