NAIUKMINNUN OCH SIKÖUIJA I AKTTA<;i;l.Sl'.l<. 



554 



mot yttre skadegörelse», och tillägger, att den af honom beskrilna barkade 

 tiiran står »i den ydre VKrnkapjJC ])aa mager Bimd» (vid exercisplatsen på 

 Stenkj;cr.) Den af undertecknad onmämnda tallen stod dock pä god jord- 

 män och väl öppet, men ej exponeradt. 



Fig. 5. Tall, som bi-ljänar sig af tväniic lotsvslem. 



Huriivida ofvannämnde, af författaren i 'l"idsskrift for Skoghrug, framhållna 

 orsaker utgöra en tillfyllestgörande förklaring torde dock vara tvifvel under- 

 kastadt, ty om roten skulle kunna hållas vid lif uteslutande genom förefintliga 

 mykorrhizahildningar, borde det vara en ej ovanlig företeelse, att rötter efter 

 fällda träd fortfora att lefva under färre eller flera växtperioder. Att så ej 

 är förhållandet framgår bäst däraf, att redan ett är efter afverkningen inga 

 safter längre framtränga ur den kvarstående stubben, hvilket ju dock måste 

 vara fallet, om roten vore i verksamhet. 



En annan orsak till rotens fortlefvande torde kunna sökas i lot förbindelse 

 mellan roten i fråga och närstående lefvande individs rot. (ijorda iakttagelser 

 tala äfven härför. 



På vidstäende liild (fig. 5) synes en tall, .1 och stubben efter en annan 



