37 



luscoTit fråu Kiuiito (N:o 1). Den plana glimmern från 

 Skogböle i Kimito bildar temligen stora tA-illingskristaller 

 med 110 (m) såsom tvillingsyta. (Fig. 6 visar en sådan i 

 tvärgenomskärniug; pilarna utmärka riktningen af optiska 

 axelplanet, och de tre hvarandra korsande linierna siagli- 

 niernas riktningar.) Så vidt man med handgoniometern kan 

 uppskatta, ligger prismats spetsiga vinkel m : m mellan 59*^ 

 och 60°. Den basiska spjelkningsytan företer ganska tydliga 

 veck gående i det närmaste normalt mot begränsningsy torna, 

 och således i riktning af de prismatiska ytorna 310. Paral- 

 lell med dessa sistnämnda visar sig också en tradig spjelk- 

 barhet; och dessutom kan ännu en spjelkningsriktning skön- 

 jas uti fina sprickor gående parallelt med makrodiagonalen 

 eller 010. — Ganska lik denna glimmervarietet. endast skil- 

 jande sig genom ett mindre värde på c/, är den från Torro 

 i Tammela (N:o 12). 



lOuscoTit fråu Pitkäraota. Från en jernmalmsskärpning 

 invid Pitkäranta grufvor har jag tagit en glimmer (N:o 14) 

 med en mörk, i tunna lameller grönaktig färg samt hexago- 

 nal omkrets, på grund hvaraf man vore benägen att hänföra 

 den till biotiten. Den är dock tydligen, såsom det optiska 

 förhållandet utvisar, muscovit. Kristallerna äro merendels 

 små och enkla (fig. 7a). En något större kristall visar dock 

 en tvillingsartad sammansättning (fig. 7b), röjande sig dels 

 genom den olika riktningen af det optiska axelplanet, dels 

 ock genom en af pyramidala ytor bildad ingående vinkel. 

 På basiska genomgångsytan kunna deremot inga gränser mär- 

 kas mellan de skilda individerna. Denna sammanvexning är 

 sålunda bildad dels enligt den vanliga lagen med 110 såsom 

 tvillingsyta, dels i enlighet med den redan af Sénarmont (1. c.) 

 uppställda lagen, att en prismayta hos den ena individen är 

 förenad med brachypinakoiden hos den andia. 



Den färglösa glimmern från Pitkäranta (n:o 7) bildar 

 stora, oregelmässigt begränsade lameller, hvilka innesluta, 

 isynnerhet vid kanterna, små, svarta, hexagonala glimmer- 

 fjäll. Hexagonerna äro dels reguliära, dels utdragna i en 



