44 



i beröring, uppkomme synchcetia (podosyncarpia). Antaga 

 vi åter att den ena centralcellen vore till en del ställd of- 

 vanför på sidan om den andra, alstrades en sammanväxning 

 mellan den sednares frukt med den förras fruktskaft (på detta 

 kan stundom äfven sjelfva frukten vara felslagen, så att blott 

 skaftet utvecklats), hvilket fall kunde kallas syncarpopodia. 

 Om åter begge centralcellerna blott i den öfre ändan berörde 

 hvarandra, skulle frukterna ensamt bli hopvuxna (syncarplå), 

 men deras skaft deremot sjelfständiga, ett fall som ännu icke 

 blifvit iakttaget, men som ej på något sätt strider mot den 

 här antagna förklaringsgrunden. Om slutligen de två central- 

 cellerna skulle ligga intill hvarandra uteslutande på det ställe, 

 hvarest locket normaliter utbildas, skulle de begge frukterna 

 på samma punkt sammanhänga medelst ett enda gemensamt 

 timglaslikt lock (acrosyncarpia)^ vare sig att begges skaft nå 

 sin mognad (ännu ej uppmärksammadt, a. dichcetica) eller 

 blott det ena, tillhörande endera af frukterna, utvecklas (a. 

 monochcetica)^ i hvilken sednare händelse den ena central- 

 cellens produkt näres af safter, som ledas till densamma ge- 

 nom den andra vidhängande bättre utbildade unga frukten 

 och dess skaft. 



Af särdeles stor vigt vore om man en gång finge stu- 

 dera ifrågavarande missbildningar i ungt tillstånd, ty mössan 

 skulle härvid säkerligen fälla utslaget. Om man, såsom här 

 blifvit gjordt, antager två centralceller i ett enda fruktämne, 

 måste mössan vara gemensam för begge frukterna, antingen 

 hon nu uppbär två stift och märken eller blott ett enda; vill 

 man åter anse Schimpers förklaring för naturligare, skulle två 

 stycken sjelfständiga mössor uppkomma, hvilket jag, åtmin- 

 stone vid de höggradigare sammanväxningsformerna, måste 

 a priorl bestämdt förneka. Dessutom borde tvärsnitt, lagda 

 i det gemensamma skaftet och i de hopvuxna frukterna, vara 

 särdeles upplysande, men saknas mig material härtill. 



Acrosyncarpki moiwchoetica har hittills endast iaktta- 

 gits hos Camptothecium lutescens och Homalothecmm seri- 

 cewin, hos hvardera blott en enda gång och på ett enda stånd. 

 Hos Mnium medium, som ymnigt växer i härvarande bota- 



