Bidrag; till inossoruas morfologi och iubönles 

 systematiska ställning'. 



Af S. O. Lindberg. 



Genom de undersökningar som under senare tider an- 

 ställts af HoFMEiSTER m. fl. har blifvit utrönt, att den s. k. kal- 

 ken hos lefvermossorna icke finnes utvecklad före pistilli- 

 dierna, utan utväxer ringformigt från inflorescensens fäste, 

 efter sedan honorganerna mer eller mindre nått sin mognad, 

 äfvensom att densamma aldrig blir fullkomligt utvecklad, med 

 mindre något af pistillidierna blifvit befruktadt och utväxer 

 till frukt. Kalken tjenar sålunda endast och allenast såsom 

 ett skyddande hylle för den sig utvecklande frukten. Häraf 

 följer, att kalken är ett organ egendomligt för lefvermossorna 

 och att han, på grund af sin uppkomst, ej kan anses affin 

 med det sorts hylle, som hos fröväxterna fått namn af kalk. 

 Detta lefver mossornas organ kan derför icke kallas calyx eller 

 perlanthiuni, utan måste få sin egna benämning. En dylik 

 sådan har redan användts af N. J. de Necker i hans numera 

 för mycket förbisedda vigtiga arbete : Elementa hotanica af 

 år 1790, i det han kallar ifrågavarande organ colesula, eme- 

 dan det liksom en slida omfattar fruktskaftet, hvilken term 

 äfven i senare tider användts af B. C. Dumortiek, en af de 

 skickligaste systematici som uppträdt på lefvermossornas så 

 svåra område. Såsom en försvenskning af denna benämning- 

 torde kunna nyttjas: fruktsvepe. I närmaste sammanhang 

 med detta fruktsvepe måste afhandlas en annan del, som hos 

 lefvermossorna eger samma uppgift, nemligen att skyddande 

 omgifva den omogna frukten, och som fått den betecknande 

 benämningen af mössa (calyptra). 



I Syno2isis HepaUcarum indelas lefvermossorna i fem tri- 

 bus: Jungermaniacece, Monoclece, Marchantiacece, Änthocero- 



