47 



tacecv och Ricciece. Af dessa kunna vi antaga endast tre, 

 nemligen Marchautiacece, Jungernianiacece och Änthocerota- 

 cece, alldenstund Ricciece endast äro de lägsta, med Pliascece 

 hos bladmossorna analoga, formerna af Marchcmtiacece, och 

 il/o;<oc/e«-slägtet af Gottsche bevisats vara en länk, närmast 

 Blasia^ inom kedjan af Jung. frondosw. Dessa tre tribus 

 ega alla mössa, med undantag dock af Änthocerotacece, hos 

 hvilka den nakna centralcellen ligger insänkt omedelbart i en 

 håla af sjelfva bålen och der sålunda ingen mössa kan upp- 

 komma. 



Det normala, livad mössans natur angår, är att hon upp- 

 står genom utväxande af det cellulära hyllet kring central- 

 blåsan i honorganet. Så gestaltar sig förhållandet så väl hos 

 blad- och hvitmossor, som ock hos Marchautiacece och en 

 stor del af Jimgermaniacece. Detta är den form af mössa, 

 hvilken jag kallat calyptra gynomitriea, emedan hon ingår 

 redan i sammansättningen af honorganet, men ännu en annan 

 form deraf visar sig hos Jicngenncniiaceie, nemligen den mössa, 

 hvilken jag skulle vilja benämna calyptra thalamomitriea, 

 på grund af att hon uppkommer genom en utväxning af in- 

 tlorescenseus axel eller honfäste (thalanms) kring den omogna 

 frukten och icke från pistillidiet. Då denna form af mössa 

 aldrig ännu blifvit utredd och då hon är af synnerlig vigt 

 äfven i systematiskt hänseende, torde hon lämpligast förstås, 

 om vi följa hennes utveckling hos någon viss mera allmän 

 hithörande lefvermossa, t. ex. hos Trichocolea tomentella. 



Den unga honblomställningen hos ifrågavarande art sit- 

 ter i stammens spets, och förlänges stammen uppåt genom 

 utväxande af en gren, utgående från någon af de öfversta 

 bladvecken, omedelbart under samma perichaetium. I fall 

 blott en enda gren framskjuter, kommer perichfetiet på sidan 

 af stammen och kan sålunda misstagas för att vara ursprung- 

 ligen lateralt, men ännu vida vanligare är att nästan på samma 

 höjd af stammen, och derför nästan motsatta, innovationer 

 utvecklas, hvarvid honblomställningen kommer att sitta i bot- 

 len af stammens gaffelgrening. Perichsetiet är till först litet 

 och kort, öfverallt täckt af små trådlika greniga skärm, lika 



