54 



lingsgrad, ehuru de dock alla ega en midtelpelare och hud- 

 öppningar (Dendroceros, Anthoceros) på de begge fruktbla- 

 dens utsida, tvänne organer som saknas hos alla andra lef- 

 vermossor, men äro allmänna hos bladmossorna. 



Bladmossorna åter äro lefvermossorna öfverlägsna en 

 dast i fruktens högre sammansättning och bladnervens bygg- 

 nad, men synas mig i alla andra hänseenden vara dem un- 

 derlägsna. 



Ty en spor ger genom mellanliggande ammbildning 

 (protonerna) upphof åt flera plantor. Protonemat är långt 

 och tätt grenigt, samt bildadt af enkla cellrader 5 hos Georgia 

 pellucida utveckla dessa trådar spadlika proembryoner, från 

 hvilkas smala bas nya plantor uppstå, hos Ätidreiece se vi ofta 

 ur sporen utbildas först en eellulös klump, ur hvilken seder- 

 mera ett vanligt protonerna utvecklas, hos Sphagnacece åter 

 ett bållikt, sönderklufvet och af ett enda cellager bildadt 

 j)roembi'yo, starkt erinrande om den sterila i)lat'tade stammen 

 hos vissa lefvermossor, såsom t. ex. Aneura i^almata och 

 Anthoceros punctatus. Stammen är aldrig bållik och saknar 

 tydliga kärlknippor, men eger deremot ofta en cambiiform- 

 knippa, som är axil, ja t. o. m. flera sådana spridda i stam- 

 men af de gröfsta formerna af de äkta Polytrichacece, t. ex. 

 Dawsonia superha och Polytrlchum commime; hos Sphag- 

 nacece är han utanpå täckt af ett särskildt hylle af större, 

 torna och vanligen genomborrade, men sällan spiralförande 

 celler i ett eller flera lager, hvarjemte ock hos dem gre- 

 narnc utgå knippevisa. Bladen äro endast af två. sällan af 

 tre, slag, nemligen hos alla former vegetationsblad och skärm, 

 mea hos några få dessutom foUa mediana, fastade än på 

 stammens ventral-, än på dess dorsalsida, hos ingen art dock 

 så tydliga som hos Helicophyllmn torquatum, der de till 

 ska))iiad och byggnad alldeles afvika från de äkta bladen 

 och stämma nästan fullkomligt öfverens med hoiiskärmen; de 

 äro ställda nästan alltid tvärt öfver stjelken, blott hos Schi- 

 stostega och Mittenia Lindb. (Mniopsis Mitt.) äro de verti- 

 kala på de sterila skotten, städse äro de skiftevisa. aldrig 

 motsatta eller sammanvuxna, samt hela, utom hos vissa 



