]!lotis angående en förmodad meteorit. 



Af A. E. Arppe. 



För någon tid sedan tillsändes mig af hr Erik Gabriel 

 Sederholm i Evois en liten, något oregelbunden stenkula af 

 omkr. '/j tums diameter, jemte ett skriftligt meddelande, 

 hvarur inhemtas, att stenen vid menförstiden under senaste 

 vår (dagen kunde ej närmare bestämmas) å Kyyhkylä gård, 

 6 verst från S:t Michel, skulle ha nedfallit ifrån luften i en 

 så vatten, som bars af två tjenstepigor. Det besynnerliga i 

 stenens uppträdande, hvarvid dock inga andra ovanliga fe- 

 nomen, såsom knallar i luften m, m. dyl. iakttogs, ådrog sig 

 qvinnornas uppmärksamhet och tillfölje deraf stenens öfver- 

 lemnande åt deras husbonde kapten L. von Pfaler, hvilken 

 sedermera hade skänkt stenen åt, hr S., som besökt stället 

 och der inhemtat de meddelade uppl^^sningarne om densam- 

 ma. Sin äsigt om stenens art och beskaffenhet i öfrigt ut- 

 talar hr S. på följande vis: ^""Såvidt jag af fossilets utseende 

 och mineraliska sammansättning kan sluta, vore detta ingen- 

 ting mindre än en stenmeteorit. Under lupen kan man nämli- 

 gen tydligen igenkänna tre olika massor: en askgrå, krypto- 

 krystallinisk, basalt lava fullkomligt liknande grundmassa, hvari 

 åter kan urskiljas ett svart krystalliseradt mineral, tvifvels- 

 utan Auglt eller Hornhlende och sist ett ljust, jemväl kry- 

 stalliseradt mineral, Anorthit (?). Frånvaron af den svarta 

 beekartade skorpan, som vanligen omgifver meteoriterna, 

 torde lätt kunna förklaras deraf, att stenen i uppglödgadt 

 tillstånd nedfallit i vatten och der hastigt blifvit afkyld, till 

 följe hvaraf skorpan bortsmulats. Jag anser mig böra nämna 

 att hvarkeu kapten v. Pfaler, dessmindre upphitterskorna hade 

 någon aning om meteorstenar eller deras egenskap att ned- 

 falla ifrån luften och att således ett förutfattadt antagande 

 och i följd deraf ett afsigtligt sammanställande af omständig- 

 heterna till dettas fördel icke gerna kan antagas.'" Så långt hr S, 



