96 



af de bekante anatomerne Joh. Muller och And. Retzius an- 

 setts vara följden af ett sår, som under djurets lifstid och 

 det upder en tidigare ålder blifvit detsamma tillfogadt af 

 menniskohand, antagligen med en kastpil. Den närmare be- 

 skrifningen öfver de sjjår kastvapnet qvarlemnat i ryggrads- 

 benen bevisar på det tydligaste rigtigheten af de gjorda förut- 

 sättningarna. 



Enligt Caesars beskrifning var uroxen stark, snabbfotad 

 och vild; han yttrar om densamma: ''''Magna vis eorum et 

 magna velocitas : neque homini, neque ferae, quam conspexe- 

 rint, parcunt.'''^ Dess horn begagnades, beslagna i kanterna 

 med silfver, af germanerna liksom af de nordiska folkslagen 

 (barbari septentrionales) till dryckeskärl och kunde ett så- 

 dant horn, enligt Plinii uppgift, inrymma en urna eller när- 

 mare 5 svenska kannor. 



Enligt Cuvier's åsigt härstammar den tama boskapen 

 ifrån uroxen, men detta kan påtagligen endast gälla de stora, 

 långhornade raserna såsom t. ex. den holsteinska, friesländ- 

 ska o. s. v. På tvenne ställen i Skottland, nemligen i en 

 park vid Millingham (andra skrifva Chillingham) samt vid 

 Hamilton förekommer ännu en till hälften vild boskapsras af 

 hvit färg med svart nos och med invändigt samt emot spet- 

 sen roströda öron, som har hvita och endast i yttersta spet- 

 sen svarta horn. Denna nog egendomligt tecknade boskaps- 

 ras, afbildad i Illustrirfe Naturgesch. s. 268, fig. 970, som 

 enligt uppgift ännu aldrig egentligen blifvit tämd och under 

 medeltiden haft en ganska stor utbredning öfver den sydli- 

 gare delen af Skottland, den nordligare delen af England äf- 

 vensom i Wales, anses af flere såsom direkte nedstigande 

 från och närmast beslägtad med den egentliga uroxen, ehuru 

 Nilsson, som sett ett uppstoppadt exemplar deraf i British 

 Museum i London, påstår, att den stora holsteinska rasen 

 både till hufvudets form och hornens storlek kommer myc- 

 ket närmare till urus än denna ''"'White Scotch BulL''' 



Andra korthornade och småvexta europeiska boskaps- 

 raser anser man härleda sig dels från den i diluviala lager 

 anträffade Bos' longi fröns Ow., t. ex. den bruna schweitziska. 



