99 



lossala djurart under särskildt kejserligt beskydd lefver och 

 frodas i ett fuUkomligen fritt tillstånd i en stor skog i Lithauen. 

 Denna skog, som på ryska kallas Bäloväschkaja *) Puschtscha 

 (ödemarken), är belägen på en stor slätt i Prushanska di- 

 striktet af guvernementet Grodno emellan 52^30' och 52° 54' 

 n. br. samt 41° 5' och 41*-' 31' ostl. 1. samt omfattar enligt 

 n3'are ryska källor en areal af 106,000 desjätiner**). Dess 

 största längd i en riktning från NNV till SSO utgör omkring 

 42 verst, dess minsta bredd i det närmaste från vester till 

 öster cirka 23 verst***). Denna ödemark omges nästan på 

 alla sidor af jemna stepper och som bisonoxen hufvudsakli- 

 gast uppehåller sig i skogar och i allmänhet icke besöker 

 slätterna, lemnar den ej sin hemvist. Sjelfva skogen, som 

 har ett mera nordiskt utseende, utgöres hufvudsakligast af 

 höga barrträn, här och der blandade med björk, lind, alm, 

 ek och bok, och som marken på många ställen är sumpig, 

 anträffar man här videbuskar i icke ringa antal. Nästan en 

 tolftedel af hela arealen är mer eller mindre kärrartad, ehuru 

 man kan gå öfver de flesta af dessa moras. På nyssnämnda 

 sumpiga ställen uppehålla sig elgar, som med mycken lätt- 

 het och utan att sjunka springa öfver den sänka marken. 

 För omkring 70 år sedan funnos der äfven hjortar, som en- 



*) På polska torde namnet heta Bialowesha^ såsom denna öde- 

 mark kallas af Eichwald; tyska författare skrifva vanligen JSmfomVza 

 eller t. o. m. Biahwitz. 



**) Enligt uppgift af d:r Franz Muller, professor vid vete- 

 rinärskolan i Wien, som under sednaste tider på minlsterielt uppdrag 

 och med liögvederbörligt tillstånd varit rest till denna trakt för att 

 sjelf på ort och ställe preparera en bisonoxe, omfattar denna skog 

 112,079 desjätiner, "dcraf livarje innehåller 16,800 q\adratfot". — Se 

 härom Glohus, Illustrirte Zeitsclirift fin- i.ändcr und VölkerLvmJe^ 5:ter Bd, 

 1864, p. 381. 



***) Enligt Eichwald (Xatui-kistoi-ische Skizze von Lithauen, IVol- 

 hinien und ]'odolien, Wilna 1830) ligger en verst i nordostlig riktning 

 ifrån Biiloväsclikaja Puschtscha och skild från densamma genom flo- 

 den Narwa en mycket mindre dåförtiden grefve Tischkiewitsch till- 

 hörig skog, der 30-40 bisonoxar lefde. Denna skog skall numera 

 äfvenledes tillhöra kronan. 



