166 



den oss redan då kär vordne furstens milda och all sann 

 upplysning hägnande spira. Denna glada förhoppning har 

 icke heller svikits. Många och oförgätliga äro de vedermä- 

 len af vår ädelt sinnade Kejsares och Storfurstes landsfader- 

 liga huldhet och outtröttliga omsorger, hvilka Finska folket 

 och särskildt dess vetenskapliga och kulturvårdande institu- 

 tioner åtnjutit: och om någon gång under tidernas vexling 

 omständigheter och förhållanden skulle kasta skuggor på 

 den väg, som hvarje redlig medborgare önskar alltid låge öp- 

 pen, klar och ljus — vägen emellan en regent och dess folks 

 hjerta, — skall dock Finlands folk i medvetande af sin tro- 

 fasta kärlek till dess ädle och högsinnade monark med full 

 tillförsigt trygga sig vid hans allom kända rättrådiga och 

 upphöjda tänkesätt, förvissadt derom att dylika skuggor snart 

 förjagas af sanningens makt, likasom nattens dimmor sking- 

 ras af den högt på fästet framskridande solens varma och 

 mäktiga strålar. Det är derföre för mig en kär och dyrbar 

 pligt att vid detta tillfälle tolka den Finska Vetenskaps-So- 

 cietetens uppriktiga och varma deltagande i de önskningar 

 för Hans Majestäts välgång, hvilka ständigt, men isynnerhet 

 på denna dag höjas ur djupet af tacksamma undersåtares 

 hjertan. 



Under det år, som förflutit, har den Finska Vetenskaps- 

 Societeten sökt att efter bästa förmåga uppfylla sitt anspråks- 

 lösa, ehuru för oss vigtiga värf att utgöra ett allmännare 

 föreningsband för den vetenskapliga forskningen inom det af 

 oss högt och dyrt aktade, ehuru i den stora politiska verlden 

 ofta förbisedda, måhända missaktade fosterlandet. Väl nöd- 

 gas vi medgifva att de bidrag, som härifrån utsändas, för 

 att öka nutidens rika vetenskapliga förråd, i allmänhet en- 

 dast kunna vara få och obetydliga, men de hafva dock blif- 

 vit med välvilja bedömda och upptagna, och antalet af de 

 vetenskapliga och litterära samfund och institutioner, hvilka 

 sökt en närmare förbindelse i skriftutbyte med oss, har va- 

 rit i fortfarande tillvext. Detta välvilliga erkännande skulle 

 jag för min del tro förträdesvis härröra deraf, att Societetens 

 verksamhet, ehuru allmänna vetenskapliga frågors behand- 



