U9 



mödanden till Societetens disposition, tyckas anspråken på 

 någon ofticiel verksamhet eller deras åliggande att draga för- 

 sorg om för landet gagneliga vetenskapliga undersökningar 

 och forskningar böra vara ganska måttliga, om de skola med 

 billigheten öfverensstämma. Den enda förebråelse, som i 

 detta hänseende med skäl- synes drabba Societeten, är att den- 

 samma varit alltför blygsam i sina fordringar, att den icke 

 hos landets styrelse mera ofta, mera enträget framställt be- 

 hofvet af större anslag för vetenskapliga företag, men denna 

 brist på energi torde väl kunna ursäktas på grund deraf att 

 dess medlemmar, hvilka jag icke kan anse mera likgiltiga 

 för vetenskapens framsteg än andra, eller mindre högt upp- 

 skatta värdet af vetenskapliga sträfvandens framgång, nog- 

 samt insett svårigheterna för styrelsen att tillfredsslälla alla 

 de hvarandra korsande behofven, äfven de aldramest trän- 

 gande. Men äfven Societetens egna medlemmars ställning 

 såsom embetsmän med bestämda och ofta ganska arbetsdryga 

 tjensteåligganden måste härvid tagas i betraktande, eme- 

 dan de också deraf hindras att alltförmycket öka dessa ge- 

 nom åtagande af obligatoriska extragöromål. 



Men sedan jag härmed sökt visa att under nuvarande 

 förhållanden förhöjda ans])råk på Vetenskaps-Societetens verk- 

 samhet knappast med fog kunna ställas, kan jag ej undgå 

 att med dja|)aste erkänsla omnämna den uppmuntran Socie- 

 teten rönt uti sina sträfvandeu genom de petitioner, hvilka 

 hos landets nu församlade ständer blifvit väckta rörande ut- 

 vidgningen och befrämjandet af denna verksamhet, samt det 

 välvilliga behjertande dessa petitioner hos de respektive stånd, 

 der de inlemnats, hittills åtnjutit. Skulle förslaget om Socie- 

 tetens omgestaltning till en verklig vetenskaps-akademi med 

 enkom för vetenskapliga arbeten aflönade medlemmar kunna 

 realiseras, vore detta visst ett epokgörande steg i Finlands 

 kulturhistoriska utveckling, men jag fruktar storligen i be- 

 traktande af landets nuvarande financiela förhållanden och 

 stigande behof, att det vore en alltför sangvinisk förhopp- 

 ning att tro denna önskan kunna under en lång tid framåt 

 blifva annat än ett pium desiderium. Likaså torde väl in- 



/Ö 





./Ö^ 



c 



