7 
en uppsats om fiskfaunan i Ob har Finsch uttalat den åsigt 
att C. sirok borde betraktas såsom en ung form af C. muk- 
sun. I sjelfva verket visa unga exemplar af muksun och 
fullvuxna af sirok vid första påseende en viss habituel lik- 
het, men dessa arter äro för öfrigt så olika, att de knapt 
kunna anses vara nära förvandta. De skiljas äfven genom 
vigtiga biologiska karakterer. 
15. Coregonus sp. — (Vog.: meu'l, sevri.) A 
I nedersta Ob och i synnerhet i dess biflod Sosva före- 
kommer en liten sikart, som står synnerligen nära OC. albula 
L. och möjligen icke är skild från den samma. Enligt munt- 
ligt meddelande af ryske ichtyologen Poljakow vore det intet 
annat än C. tugun Pall., en uppgift som helt och hållet må 
stå för herr Poljakows räkning. Peters har bestämt den till 
C. Merki Gänth.; beskrifningen på denna art är mig icke för 
närvarande tillgänglig. 
16. Esox lucius L. — (Ostj.: sort.) 
Allmän, i synnerhet i Ob. 
17. Acipenser sturio L. — (Ostj.: suh.) 
Allmän i Ob och Irtisch. 
18. Acipenser ruthenus L. — (Ostj.: kari.) 
Allmän i Irtisch, sällsyntare i Ob. 
Innan jag afslutar dessa korta anteckningar vill jag 
såsom särdeles anmärkningsvärd framhålla den omständighet, 
att Ob och dess bifloder helt och hållet sakna representan- 
ter af slägtet Salmo, ehuru laxar förekomma öfverallt i de 
sibiriska floderna öster om Ob och äfven i den nordryska 
Petschora-floden. Detta är så mycket märkvärdigare, som 
åtminstone en Salmo-art ännu under Pallas” tid, enligt hvad 
denne naturforskare uppgifver, talrikt fångades i Ob och 
Irtiseh. Pallas uppger äfven att den förekommer i floden 
Sosva och angifver de benämningar hvarmed ostjakerna och 
vogulerna beteckna ifrågavarande laxart. Dessa benämnin- 
gar, liksom sjelfva fisken, äro emellertid för den nuvarande 
generationen af dessa infödingar fullkomligt obekanta, hvar- 
om jag öfverallt vid BSosva-floden hade lätt att öfvertyga 
