28 
särskildt vara värda att närmare betraktas. Såsom kändt 
upptages såsom en af de väsenteligaste karaktererna för släg- 
tet Coriscus den att framlåren och tibierna sakna långa, borst- 
formiga taggar, och härigenom skiljes detta genus bland an- 
nat från det i ostindiska skärgården representerade slägtet 
Arbela Stål. Men hos larverna till denna art, likasom hos 
larverna af alla Coriscus-arter, utmärka sig framlåren der- 
igenom, att deras undre sida i hvardera kanten 
visar en rad af glest stälda bruna punkter, af hvilka 
enhvar bär en ganska lång borst-fin tagg. Dessa 
taggar försvinna hos imago (hvilken deremot eger att upp- 
visa de för Coriscus-arterna så karakteristiska, men hos lar- 
verna ännu icke skönjbara, tvärstrecken på framlåren). Vi 
återfinna således här i ett yngre stadium delvis samma ka- 
rakter, hvilken hos ett annat närstående slägte bibehållit sig 
lifvet igenom. Hos några amerikanska arter, såsom C. cras- 
sipes Reut., C. sericans Reut., C. roripes Stål m. fl.. åter- 
finnas de äfven hos den fullbildade individen, ehuru ytterst 
reducerade, så att säga rudimentära. Den andra omständig- 
heten, hvarpå vi ville fästa uppmärksamheten, är en teck- 
ning på baklåren, hvilken tillkommer de unga larverna af 
denna art, likasom också af den närstående C. limbatus !), 
men hvilken vid tilltagande ålder äfvenledes allt mera för- 
svinner och hos imago saknas. Den består nemligen deri att 
de blekgula baklårens spetsar äro temmeligen bredt bäck- 
bruna: en teckning, som just karakteriserar äfven de utbildade 
individerna af par andra arter inom slägtet, nemligen C 
boops Sehiödte och major Costa samt den nordamerikan- 
ska C. annulatus Reut. Vi erinra härvid om hvad vi yttrat 
redan i vår Revisio eritiea Capsinarum, pag. 34, angående 
omständigheter i färg och teckning, hvilka häntyda på gemen- 
samhet i härstamning. 
Till följd af företagna exkursioner m. m. blef jag ej i 
tillfälle att alltid anteckna tiden för de särskilda hudöms- 
ningarne; jag kan blott anföra att jag i akt tagit tre sådana 
2) De unga larverna till båda dessa arter sammanstämma äfven 
deri att första antennleden är bäckbrun, blott i spetsen gul. 
