30 
särdeles lång, gulaktig, i spetsen brun. Äfven efter tredje 
hudömsningen kunde inga vingrudiment skönjas; meso- och 
meta-noti bakkanter voro nästan fullkomligt raka. 
De fullt utbildade insekterna framkröpo ur den sist be- 
skrifna färgdrägten emellan den första och 15 augusti; de 
voro samteliga hanar; jag kan derföre icke uppgifva huru 
långt senare honorna i allmänhet framkomma. 
Den 1:sta September besökte jag åter samma strand, 
hvarest jag i juni tog de ofvan berörda larverna. Nu fann 
jag der ett tretiotal honor, men endast tre hanar; de senares 
period var redan slut; de förra voro till största delen befruk- 
tade. De förekommo uteslutande på stjelkarne af den redan 
bergade Phragmites, men alldeles icke högre upp på stran- 
den, så att man ofta för att erhålla dem nödgades vada ut 
i vattnet. Detta öfver ens stämmer någorlunda med Saun - 
ders uppgift: ”in dampy places”, 
Till sina rörelser är denna insekt i allmänhet temme- 
ligen långsam. Han kan icke egentligen sägas jaga efter 
något byte, ty vanligen sitter han stilla på grässtrået med 
de fina antennerna rakt framsträckta och de som en fällknif 
hopslagna frambenen (rvof-fötterna) färdiga att gripa i den 
lilla insekt, som händelsevis råkar komma honom emot. Då 
någon sådan närmar sig, håller han sig fortfarande stilla och 
afvaktar insekten ända till dess denna kommit i nästan ome- 
delbar närhet med hans framben. Först då hugger han 
hastigt tag med båda framtarserna och rostrum på en gång 
och det lilla djurets gripande och dödande är ett ögonblicks 
verk. Påtagligt synes det vara, att han härvid gjuter något 
hastigt verkande gift i såret; ty rofvet är på fläcken så för- 
lamadt att det icke kan röra en enda lem. 
Emedan dessa voro lättast att anskaffa i större mängd, 
begagnade jag förnämligast vextloppor (Psylla mali) till föda 
för vår Coriscus, hvilka, om icke angreppet genast lyckades 
denne, lätt hoppade undan och undkommo. Detta skedde 
dock jämförelsevis sällan. Vanligtvis vände djuret sitt byte: 
så, att rostrum stacks in i bröstet och ofta såg man det sedan 
vandra med den lilla Psyllan sålunda fästad i ändan af sug- 
