39 
ordförråd, jämförande detta med beslägtade eller identiska 
ord ur slägtspråken och inom det förstnämnda sammanstäl- 
lande allt som härstammar från samma rot; 2) utsträckande 
sig öfver ordförrådet i en af flera språkindivider bestående 
familj, t. ex. den slaviska, den germaniska, och för öfver- 
sigtlighetens skull indeladt i afdelningar, af hvilka den för- 
sta omfattar de ord som äro gemensamma för hela språkfa- 
miljen, men de öfriga egnade enhvar sitt språks ordförråd 
särskildt; och slutligen 3) utsträckande sig öfver en hel 
språkstam, dervid ungefär samma indelningsprincip borde 
göras gällande som i n:o 2. Såsom representanter för dessa 
tre riktningar anför hr Ahlqvist: 1) Curtius” Grundzäge der 
Griechiscehen Etymologie, 2) Diez” Etymologisehes Wörter- 
buech der Romanisehen Sprachen, hvilket först upptar de ord 
som äro gemensamma för hela det romaniska språkområdet, 
ordnade efter italienskan, och derefter särskildt behandlande 
det italienska, det spanska oeh det franska området, samt 
3) Fick's Vergleichendes Wörterbuch der indogermanischen 
Sprachen, som i skilda afdelningar uppställer det gemen- 
samma ordförrådet i det ursprungliga grundspråket, i den 
ariska gruppen, i den europeiska, den graeco-italiska, den 
slavo-tyska, den letto-slaviska och slutligen i den germaniska 
språkgruppen. Då sålunda endast tre kategorier för arten af 
ett etymologiskt lexikon finnas uppstälda, i ungefärlig öfver- 
ensstämmelse med nämnda arbeten, synas dessa blifvit gjorda 
till absoluta mönster, hvilket de dock förnuftigtvis icke kunna 
vara. Till en början bör anmärkas, att Curtii anförda verk 
icke motsvarar Ahlqvists första kategori. Såsom redan själfva 
titeln ”Grundzäge” ger tillkänna, gör det icke ens anspråk på 
att inom grekiskan sammanställa ”allt som härstammar från 
samma rot”, Curtius söker i allmänhet utreda de lagar, en- 
ligt hvilka den i grundspråket gemensamma ordmassan för- 
ändrats i grekiskan, ett egentligt lexikon åsyftar han icke. 
Vanligen äro derföre såväl ur grekiskan, som öfriga hufvud- 
grenar af denna språkfamilj sanskrit, latin och gotiskan de 
vigtigaste bildningar anförda, hvilka med skäl kunna sam- 
manställas. 
