46 
förefalla de kombinerade betydelserna icke så alldeles främ- 
raande för hvarandra, om man blott gör sig mödan att följa 
de förbindande länkarna i betydelsens öfvergång och icke 
afsigtligt väljer extremerna. Skulle dock andra forskare med 
bindande skäl uppvisa oriktigheter i de kombinationer jag 
gjort, skall jag vara den förste att erkänna det nya och 
bättre, ty det är på språkets utredande vi arbeta, icke derpå 
att den enes eller andres tolkning blir den absolut herskande. 
Teorin om ordrötternas deduktion ur det befintliga 
språkmaterialet fann redan i Indien en ganska vidsträckt 
tillämpning. I Westergaards synnerligen förtjenstfulla ”Ra- 
dices lingugee BSanscrite”, författad med ledning af de inhem- 
ske lärdes rotförteckningar och den tillgängliga litteraturen, 
uppföras t. ex. för en rot sädh följande särskilda betydelser: 
perfieere, absolvere, occidere, obtinere, capere, cognoscere, 
intelligere, abire, proficisei; för roten vi: ire, adire, ferre, 
obtinere, accipere, foetum concipere, parturire, desiderare, 
amare, jacere, comedere; för kal: jacere, rapere, numerare, 
tempus computare, ire, modulari, putare, zestimare, animad- 
vertere, videre, tenere, gestare, facere, efficere o. s. v. Då 
öfriga beslägtade språkområden upptagas till jämförelse, för- 
ökas sjelffallet antalet af de betydelser som tillkomma en 
ursprungligen gemensam rot. Den af Ahlqvist såsom mön- 
ster uppstälda ordboken af Fick upptar (i den mig förelig- 
gande 2:dra upplagan) t. ex. för roten kar följande grupper 
af betydelser: 1) frieren, eigentlich sehneiden, 2) rufen, nen- 
nen, 3) machen, thun, 4) brennen, flammen och 5) gehen, 
begehen, pflegen, samt sich bewegen, schättern, sehwanken. 
Vanicek uppställer de ordbildningar han härleder från roten 
kar under ännu flera afdelningar: 1) thun, machen, 2) ge- 
hen, sich bewegen, schättern, treiben, 3) sich erheben, empor 
treiben, 4) stossen, zerstossen, schlagen, treffen, brechen, 5) 
hart, rauh sein, 7) spitzig, stachlicht sein, 8) krumm, gebo- 
gen, gedreht, 9) kochen, mengen, mischen, 10) tönen, hallen, 
rufen. Vanligen antar man, då rotbetydelserna alltför myc- 
ket afvika från hvarandra, tillvaron af flera rötter med iden- 
tisk ljudgestalt, något som äfven undertecknad i första häftet 
