47 
af ordboken gjort. I andra häftet har jag af praktiska skäl 
ansett lämpligare att först angifva rotformen och under denna 
i skilda grupper de olika betydelserna, hvarigenom man vun- 
nit i öfversigtlighet. Det blir jämförelsevis lättare möda för 
kommande forskare att här och der komplettera, att på grund 
af nytt forskningsmaterial göra rättelser i sammanställnin- 
garna och småningom göra den vetenskapliga bygnaden 
fastare. 
Hr Ahlqvist fattar icke hvarför både Budenz och jag, 
utan att på förhand känna hvarandras anordning, likväl bägge 
”öfvergifvit den vanliga alfabetiska uppställningen”. Skälet 
har troligen för Budenz varit detsamma som för mig, att 
lämpa behandlingen af materialet efter det allmänna lingvi- 
-stiska alfabetet, uppstäldt i enlighet med ljudens fysiologiska 
frändskap. Härtill kommer ett andra motiv: behandlingen 
af konsonanterna borde ske förr än af vokalerna, då man 
genom denna föregående undersökning komme att vinna 
många resultater rörande dessas mera flyktiga och lätt skif- 
tande gestalt. För den, som gjort sig litet förtrogen med 
den indogermaniska forskningens sätt att gå till väga, skall 
det derföre redan innan de utförliga indices blifva färdiga 
(hvilket naturligtvis icke är möjligt förrän arbetet är slut- 
fördt) icke medföra alltför stora svårigheter att med ledning 
af det fysiologiska alfabetet finna sig till rätta. Anmärkas 
bör, att bland andra Curtius vid undersökningen af de hvar- 
andra motsvarande ljuden följer samma ordning, begynnande 
med £, samt äfven Fick, ehuru denne ställer vokalserien 
framför konsonanterna. 
Ett högst egendomligt missgrepp gör hr Ahlqvist, då 
han vid den vetenskapliga undersökningen af ett språk i 
många fall ställer afgörandet i beroende af språkkänslan. 
Hans deduktion är följande. Onomatopoesin spelar en stor 
roll vid den primära ordbildningen i de finska språken, i 
synnerhet i finskan. Det är rent af omöjligt att lära sig att 
rätt fatta de onomatopoetiska ljudsammanställningarnes bety- 
delse, i fall man ej fått klaven dertill derigenom, att finskan 
utgjort ens första och verkliga modersmål. Ännu mera är 
