117 
komst. Ett par slipprof, som jag gjort, utvisa dock, att de 
måste betraktas såsom uppkomna genom en kristallisation af 
den i mergeln förekommande kols. kalken. Ett längdsnitt 
genom ett stycke af en sådan konkretion från Görarp visar 
en tydlig enhetlig, homogen polarisation, i det att under 
mikroskopet med korsade nicoler mörker inträder, när längd- 
riktningen och dess normal sammanfalla med hårkorset i 
mikroskopet. Den består således af ett aggregat af i paral- 
lel ställning sammanvuxna kalkspatsindivider (spetsiga ska- 
lenoédrar). 
På grund af detta förhållande kunde man redan å pri- 
ori förmoda, att de pelarformiga konkretioner, som under 
namn af styloliter förekomma t. ex. i den s. k. hornmergeln 
vid Ilsenburg i Harz, utgöra prismatiska kalkspatskristaller. 
I sjelfva verket finner man vid betraktande af ett tvärsnitt 
deraf mellan kors. nicoler i ett Rosenbuseh's mikroskop, som 
genom borttagande af okularet kan förvandlas till ett pola- 
risationsmikroskop med konvergent ingående ljus, att hvar 
och en af de små afrundade individerna förete ett regelbun- 
det mörkt kors, och således äro verkliga kalkspatskristaller, 
afskurna parallelt med bas. planet. 
Förklaring öfver figurerna, 
Fig, 1. Etsfigurer hos biotit från obekant fyndort, er- 
hållna genom etsning med fluorvätesyra. 
Fig. 2. Etsfigurer, erhållna medelst flusspat och svaf- 
velsyra hos biotit från Tammela. 
Fig. 3. Etsfigurer medelst fluorväte hos phlogopit från 
Pargas. 
Fig. 4. Etsfigurer, erhållna genom etsning med kalilut 
i värme hos phlogopit från Pargas; a befinner sig på undre, 
de öfriga på öfre sidan af plattan. 
Fig. 5. Etsfigurer, frambragta medelst fluorväte hos 
en muscovit från obekant fyndort. 
