190 
och protestanterne i södern och vestern, försmådde hofvet 
icke att genom utskickade söka inverka på dessas stämning; 
sjelfva den efterjagade Court uppsöktes i hemlighet och för- 
handlingar inleddes med honom. Lifvade af ljusa förhopp- 
ningar begagnade protestanterne tillfället att öppet uttala sina 
obegränsadt lojala känslor och orubbliga trohet emot landets 
styrelse, i det man å en annan sida sökte att i deras rätta 
dager framhålla de religiösa öfningarna samt deras fridsamma 
karakter. Men illusionerna skingrades inom kort och i den 
mon farhågorna för yttre fiender försvunno, vidtog den fordne 
regimen uti det inre. 
Men vida vådligare för den återväckta protestantismen 
än hofvets ombytliga hållning, intendenternes och militärgu- 
vernörernes nit att tillämpa ordonnanserna var den systema- 
tiska, aldrig slumrande fiendtlighet det katolska kleresiet emot 
densamma hyste. Den oväldiga betraktaren kan väl för sig 
förklara afvoghet gentemot en kyrka, som principielt betrak- 
tade den katolska kulten såsom afgudatjenst och ofta beteck- 
nade dess öfverhufvud såsom det apokalyptiska ,djuret;” men 
dessa skäl kunna icke tillräckligt motivera den osläckliga 
hätskhet, hvarom nu är fråga. Bevekelsegrunderna härtill 
lågo uti sårad herrsklystnad och farhåga att i sjelfva verket 
nödgas nedstiga ifrån den dominerande ställning, dit Ludvig 
XIV:s bigotteri lyftat kleresiet och hvilken förherrligats af 
Bossuets vältalighet. Berusad fortfarande af det stolta språ- 
ket om kyrkans enhet, kände man såsom en dubbelt bitter 
förödmjukelse att se sig numera öfvergifven af en mängd 
fordne åhörare, de der i trots af hotande faror lyssnade till 
lärare i ödemarken, der läto helga äktenskapliga föreningar 
och döpa sina barn samt på sitt yttersta tillkallade refor- 
merta predikanter. Rikhaltiga belysningar genom nyaste 
forskningar ha äfven lagt i dagen att inom den romerska 
kyrkan utgångspunkten och härden för de fortsatta förföljel- 
serna böra sökas. 
Urkundssamlingarna innehålla talrika prof på den kor- 
respondens, hvarmed abbéer, curéer, biskopar öfverhopade 
hofvet, intendenterna och myndigheterna i allmänhet, der 
